Title: Subjekt
Author: fedorova
Last saved by: lassakova
Company: Slovenskej Republiky

Vyhodnotenie Pripomienok uplatnených v rámci medzirezortného pripomienkového konania mimo portálu právnych predpisov

Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 167/2008 Z. z. o periodickej tlači a agentúrnom spravodajstve a o zmene a doplnení niektorých zákonov (tlačový zákon) a ktorým sa mení zákon č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov

Spôsob pripomienkového konania  
Počet vznesených pripomienok, z toho zásadných                                     7/0
Počet vyhodnotených pripomienok                                                             7

Počet akceptovaných pripomienok, z toho zásadných                                0/0
Počet čiastočne akceptovaných pripomienok, z toho zásadných                0/0
Počet neakceptovaných pripomienok, z toho zásadných                            7/0        

Subjekt

Pripomienky do termínu
spolu/ zás. /obyč.

Slovenský syndikát novinárov | 7/0/7
SPOLU | 7/0/7

Subjekt | Pripomienka | Typ | Vyh. | Spôsob zapracovania

Slovenský syndikát novinárov

Osobitne vítame zmenu povinnosti uverejniť odpoveď iba v tých  prípadoch, ak pôjde o nepravdivé, neúplné alebo pravdu skresľujúce skutkové tvrdenia pri zachovaní podmienky, aby sa súčasne dotýkali cti, dôstojnosti alebo súkromia fyzickej osoby, alebo názvu alebo dobrej povesti právnickej osoby (§ 8 ods. 1). 
     V tejto súvislosti však považujeme za logické, aby podobné podmienky platili aj pre uplatnenie práva na opravu.  Išlo by o úpravu ustanovenia § 7 tak, aby právo na opravu vzniklo iba vtedy ak nepravdivé tvrdenie sa aj dotýka cti, dôstojnosti alebo súkromia fyzickej osoby, alebo názvu alebo dobrej povesti právnickej osoby. Tým by sa odstránila neopodstatnená povinnosť uverejniť opravu aj v prípadoch nepodstatných, často banálnych pochybení či nepresností, ktoré sa nedotýkajú osobnostných práv fyzickej alebo dobrej povesti právnickej osoby. Takáto oprava by nemala mať právny ale etický rozmer a mala by byť výrazom profesionálnej snahy vydavateľa o nápravu, aby v ním vydávanom periodiku alebo v agentúrnom spravodajstve boli zverejnené iba pravdivé skutkové tvrdenia.

O

N

Akceptovaním návrhu by bolo právo na opravu a právo na odpoveď identické.
Predpokladom vzniku práva na opravu je  nepravdivosť skutkového tvrdenia o konkrétnej fyzickej osobe alebo právnickej osobe, a to bez toho, aby sa nepravdivé skutkové tvrdenie súčasne dotýkalo napr. cti fyzickej osoby, dobrej povesti právnickej osoby alebo aby malo negatívny dopad na fyzickú alebo právnickú osobu. Vychádza sa pritom z toho, že základným zmyslom práva na opravu je zabezpečiť, aby sa verejnosti čo najrýchlejšie dostala informácia o tom, že určité skutkové tvrdenie o fyzickej alebo právnickej osobe je nepravdivé, a aká je pravda. Právom na opravu sa zabezpečuje právo na pravdivé informácie.

| Návrh ďalej predpokladá, že oprávnenej osobe zaniká právo požadovať aj o opravu, ak bude uverejnená jej odpoveď. Ak toto ustanovenie o zamedzení duplicitnej nápravy pochybení redakcie má mať praktický význam, je potrebné podobne doplniť § 7 o text:  „uverejnením opravy zaniká vo vzťahu k tomu istému skutkovému tvrdeniu právo na odpoveď“. V opačnom prípade oprávnené osoba môže najprv požiadať o opravu a potom aj o odpoveď a navrhované znenie tejto časti § 8 ods. 1 tak stratí zmysel. | O | N | Navrhovaná úprava nie je potrebná, právo na opravu je možné uplatniť iba vo vzťahu  k nepravdivému skutkovému tvrdeniu, ktoré sa však nedotýka cti, dôstojnosti alebo súkromia fyzickej osoby, alebo názvu alebo dobrej povesti právnickej osoby, a voči ktorému nie je možné uplatniť právo na odpoveď.
| Rozšírenie hranice akceptovateľnej kritiky činnosti  verejných činiteľov súvisiacej s výkonom ich funkcie, je vlastne návratom k európskej judikatúre  a  praxe v  tejto oblasti. Celospoločenská akceptácia miery zásahu do osobnostných práv u osôb  vymedzených v zákone,  bude závisieť aj od aplikačnej praxe v rozhodovacej činnosti súdov (§ 8 ods. 2). V tejto súvislosti však dávame na zváženie, či do okruhu verejných činiteľov pre účely tohto zákona by nemali patriť aj predsedovia príslušných súdov výlučne vo veciach výkonu funkcie riadenia a správy súdov. Podobne aj generálny, krajskí a okresní prokurátori pri riadení činnosti prokuratúry.  Tento návrh je umocnený aj negatívnym hodnotením činnosti týchto orgánov verejnosťou. | O | N | Účelom novely tlačového zákona je predovšetkým posilniť slobodu politickej diskusie, legálna definícia pojmu verejný funkcionár bola zavedená špeciálne na účely tlačového zákona a nebol zvolený postup, ktorým by sa odkazovalo na ustanovenie § 128 ods. 1 Trestného zákona alebo na čl. 2 ods. 1 ústavného zákona č. 357/2004 Z. z. o ochrane verejného záujmu pri výkone funkcií verejných funkcionárov v znení zákon č. 545/2005 Z. z., keďže vymedzenie pojmu verejný činiteľ, resp. verejný funkcionár v týchto právnych predpisoch je pre účely obmedzenia práva na odpoveď príliš široké. Cieľom návrhu zákona je obmedziť právo na odpoveď osobám, ktoré vykonávajú politickú funkciu. Ide najmä o predstaviteľov  zákonodarnej a výkonnej moci, niektoré osoby, ktoré boli týmito predstaviteľmi do svojej  funkcie menované, ako aj zástupcov občanov v samosprávach. Keďže týchto zástupcov si občania priamo zvolili, majú právo výkon ich verejných funkcií aj kontrolovať. Jedným z takýchto nástrojov kontroly a snáď tým najúčinnejším, je práve práca novinárov, ktorí realizujú právo verejnosti na informácie o politickom dianí. V zmysle judikatúry ESĽP  sú hranice povolenej kritiky vo vzťahu k politikom širšie, než vo vzťahu k súkromným osobám. Politik tým, že vstupuje do politiky, musí preukázať vyššiu mieru tolerancie ku kritike svojej osoby, a to najmä zo strany novinárov.
| Podobne považujeme za potrebné upresniť ustanovenie § 8 ods. 3 zák. o rozsahu odpovede, ktoré v súčasnom znení je sporné – cit: „...Odpoveď musí byť rozsahom primeraná textu, ktorého obsahom je skutkové tvrdenie podľa odseku 1 a z neho vyplývajúci hodnotiaci úsudok...“ Takto formulovanú ustanovenie umožňuje požadovať uverejnenie odpovede aj v rozsahu totožnom ako je samotný dotknutý článok, keďže cit. platné znenie obsahuje aj  hodnotiaci úsudok. | O | N | Znenie je obsahom platnej právnej úpravy a v praxi nespôsobuje žiadne aplikačné problémy, z tohto dôvodu nepovažujeme za potrebné znenie toto ustanovenia meniť
| Zastávame ďalej názor, že MK SR by sa malo zaoberať aj s ostatnými pripomienkami SSN, ktoré boli adresované ministerstvu už pri tvorbe cit. zákona. Ide napr.  o zahrnutie podnikovej tlače do tejto právnej úpravy  a to v rámci vymedzenia pojmu periodická tlač (§1 ods. 2 písm. b – negatívne vymedzuje periodickú tlač a preto v tomto ustanovení by mohlo byť uvedené napr. „to sa nevzťahuje na podnikovú periodickú tlač, ak spĺňa ostatné podmienky podľa tohto zákona.“). Aj v dôvodovej správe k návrhu zákona z roku 2008 bolo uvedené, že zákon sa nevzťahuje na podnikovú periodickú tlač. | O | N | Podľa § 2 písm. b) tlačový zákona sa nevzťahuje na periodickú tlač určenú výlučne na úradné, služobné alebo prevádzkové účely či inú vnútornú potrebu osoby, ak nie je distribuovaná verejnosti. Tzv. podnikové noviny spadajú do uvedenej kategórie, sú určené pre vnútornú potrebu osoby alebo na prevádzkové účely a z tohto dôvodu by bola navrhovaná úprava nadbytočná.
| Chýba nám aj ustanovenie o internetových médiách, ktoré inak primerane spĺňajú všetky znaky periodickej tlače v zmysle tlačového zákona. | O | N | Cieľom navrhovanej právnej úpravy nie je rozširovať pôsobnosť tlačového zákona. Rozšírenie pôsobnosti tlačového zákona na "internetové médiá" si vyžaduje dôkladné vyriešenie niektorých problémových okruhov súvisiacich so sprístupňovaním informácií a obsahov a úpravu nielen tlačového zákona, ale aj zákona č. 212/1997 Z. z. zákon o povinných výtlačkoch periodických publikácií, neperiodických publikácií a rozmnoženín audiovizuálnych diel v znení neskorších predpisov. Zásadným problémom pri rozšírení pôsobnosti tlačového zákona na „internetové vydania a médiá“ (so všetkými povinnosťami z neho vyplývajúcimi) je úprava vzťahujúca sa na právo na opravu. odpoveď a právo na dodatočné oznámenie (miesto zverejnenia, denná aktualizácia informácií a obsahov, archivovanie príspevkov a názorov, spôsob ich výmazu, názory súkromných osôb napr. blogerov a. i.) a v tejto súvislosti aj rozlíšenie subjektov vytvárajúcich „internetové médium“, vymedzenie sprístupňovaného média a jeho legálna definícia (zaregistrovať doménu si môže ktorákoľvek právnická alebo fyzická osoba napr. tzv. spravodajský portál si môže vytvoriť ktorýkoľvek  subjekt a môže sprístupňovať denné správy a príspevky, názory na ne ako aj názory náhodných čitateľov).

Keďže v prípade tlačového zákona  ide o komplexnú úpravu vydávania periodickej tlače, podľa názoru SSN nemali by v ňom chýbať niektoré základné inštitúty dotýkajúce sa jej pôsobenia a ktoré nie sú upravené v iných právnych normách.  
     Zákon napr. neupravuje postavenie novinára ani výsledok jeho činnosti a to napriek tomu, že samotný obsah médií, t. z. výsledok novinárskej činnosti („novinársky produkt“) je predmetom úpravy zákona. Podporne možno uviesť, že napr. zák. č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii  v znení zmien a doplnkov vymedzuje medzi základnými pojmami  výsledok tvorivej činnosti zamestnancov televízie či rozhlasu, podobne napr. zákon o reklame definuje samotný pojem „reklama“ a pod. Tlačový zákon nezabezpečuje novinárom ochranu proti všetkým formám nátlaku smerujúceho k mareniu ich činnosti minimálne v takom rozsahu, ako to garantovala predchádzajúca právna úprava  z roku 1966.

O

N

^Úpravu ^postavenia ^novinára ^či ^definovanie ^„novinárskeho ^produktu“ ^považujeme ^za ^nadbytočné. ^Vo ^vzťahu ^k ^tlačovému ^zákonu ^je ^povinným ^subjektom ^vydavateľ, ^ktorý  ^zodpovedá ^za ^obsah ^periodickej ^tlače. ^Z ^tohto ^dôvodu ^postavenie ^novinára, ^definovanie ^novinárskej ^činnosti ^či  ^novinárskeho ^produktu ^nemá ^v ^zákone ^opodstatnenie.