Author: koki
Last saved by: lassakova
Company: Abyss Studios, Ltd.

Vyhodnotenie medzirezortného pripomienkového konania

Návrh zákona ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 167/2008 Z. z. o periodickej tlači a agentúrnom spravodajstve a o zmene a doplnení niektorých zákonov (tlačový zákon) a ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov 

Spôsob pripomienkového konania |
Počet vznesených pripomienok, z toho zásadných | 63  / 1
Počet vyhodnotených pripomienok | 63
Počet akceptovaných pripomienok, z toho zásadných | 33  / 0
Počet čiastočne akceptovaných pripomienok, z toho zásadných | 8  / 0
Počet neakceptovaných pripomienok, z toho zásadných | 22  / 1
Rozporové konanie (s kým, kedy, s akým výsledkom) |
Počet odstránených pripomienok |
Počet neodstránených pripomienok |

Sumarizácia vznesených pripomienok podľa subjektov
Č. | Subjekt | Pripomienky do termínu | Pripomienky po termíne | Nemali pripomienky | Vôbec nezaslali
1 . | Ministerstvo výstavby a regionálneho rozvoja Slovenskej republiky | | | | x
2 . | Úrad pre verejné obstarávanie | 1 (1o,0z) | | |
3 . | Úrad priemyselného vlastníctva Slovenskej republiky | 2 (2o,0z) | | |
4 . | Generálna prokuratúra Slovenskej republiky | 10 (10o,0z) | | |
5 . | Protimonopolný úrad Slovenskej republiky | | | x |
6 . | Republiková únia zamestnávateľov | | | | x
7 . | Ústredie práce, sociálnych vecí a rodiny | | | | x
8 . | Centrum pre medzinárodnoprávnu ochranu detí a mládeže | | | | x
9 . | Národný bezpečnostný úrad | | | | x
10 . | Konfederácia odborových zväzov Slovenskej republiky | | | | x
11 . | Asociácia zamestnávateľských zväzov a združení Slovenskej republiky | | | x |
12 . | Národná banka Slovenska | 1 (1o,0z) | | |
13 . | Európske spotrebiteľské centrum | | | | x
14 . | Hospodárska a sociálna rada SR | | | | x
15 . | Ministerstvo financií Slovenskej republiky | 4 (4o,0z) | | |
16 . | Ministerstvo zahraničných vecí Slovenskej republiky | 5 (5o,0z) | | |
17 . | Ministerstvo obrany Slovenskej republiky | 4 (4o,0z) | | |
18 . | Najvyšší kontrolný úrad Slovenskej republiky | 2 (2o,0z) | | |
19 . | Úrad jadrového dozoru Slovenskej republiky | | | x |
20 . | Štátny dopravný úrad | | | | x
21 . | Odbor aproximácie práva sekcie vládnej legislatívy Úradu vlády SR | 3 (3o,0z) | | |
22 . | Štatistický úrad Slovenskej republiky | 4 (4o,0z) | | |
23 . | Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky | | | x |
24 . | Ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky | 3 (3o,0z) | | |
25 . | Najvyšší súd Slovenskej republiky | | | | x
26 . | Úrad splnomocnenca vlády SR pre územnú samosprávu, integrovaný manažment povodí a krajiny | | | | x
27 . | Úrad vlády Slovenskej republiky | 1 (1o,0z) | | |
28 . | Správa štátnych hmotných rezerv Slovenskej republiky | | | x |
29 . | Úrad geodézie, kartografie a katastra Slovenskej republiky | | | | x
30 . | Úrad pre normalizáciu, metrológiu a skúšobníctvo Slovenskej republiky | | | x |
31 . | Ministerstvo pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky | | | x |
32 . | Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky | | | | x
33 . | Ministerstvo dopravy, výstavby a regionálneho rozvoja Slovenskej republiky | 4 (4o,0z) | | |
34 . | Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky | | | x |
35 . | Podpredseda vlády SR pre ľudské práva a národnostné menšiny | | | | x
36 . | Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky | | | | x
37 . | Konferencia biskupov Slovenska | | | | x
38 . | Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky | | | | x
39 . | Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky | | | x |
40 . | Odbor verejného obstarávania | | | | x
41 . | Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky | 5 (4o,1z) | | |
42 . | Úrad pre reguláciu sieťových odvetví | | | x |
43 . | Verejnosť | 14 (14o,0z) | | |
| SPOLU | 63 (62o,1z) | 0 (0o,0z) | 10 | 18

Vyhodnotenie vecných pripomienok je uvedené v tabuľkovej časti.

Vysvetlivky  k použitým skratkám v tabuľke:
O – obyčajná | A – akceptovaná
Z – zásadná | N – neakceptovaná
| ČA – čiastočne akceptovaná

Subjekt | Pripomienka | Typ | Vyh. | Spôsob vyhodnotenia

ÚVO

K vlastnému materiálu 
V bode 20 navrhujeme nahradiť slová "V § 12 ods. 1 písm. a)" slovami "V § 12 ods. 2 písm. a)" a v bode 21 slová "V § 12 ods. 1 písm. b)" slovami "V § 12 ods. 2 písm. b)". 
Odôvodnenie: § 12 ods. 1 sa nečlení na písmená a navrhovaná úprava výšky pokút nahradzuje sumy výšky pokút upravených v § 12 odseku 2.

O

A

Zapracované do textu návrhu zákona.

ÚPV SR

Čl. II úvodná veta 
Z úvodnej vety Čl. II odporúčame vypustiť slová "a dopĺňa"; novelizačný bod predstavuje len zmenu zákona č. 308/2000 Z. z.

O

A

Zapracované do textu návrhu zákona.

ÚPV SR

Čl. II bod 1. 
V súlade s 27. bodom Legislatívno-technických pokynov odporúčame vypustiť označenie novelizačného bodu poradovým číslom 1.

O

N

Čl. II bol v zmysle pripomienky OAP SVL ÚV SR doplnený o ďalšie novelizačné body.

GP SR

9. K Čl. I, body 20 a 21 
Slová „ods. 1“ odporúčame nahradiť slovami „ods. 2“.

O

A

Návrh zákona upravený v zmysle pripomienky.

GP SR

8. K Čl. I, bod 16 
V písmene d) odporúčame za slová „v rozpore s“ vložiť slová „právami a“.

O

A

Návrh zákona upravený v zmysle pripomienky.

GP SR

7. K Čl. I, bod 14 
V uvádzacej vete odporúčame za slovo „nová“ vložiť slovo „druhá“. 
Navrhované znenie bodu 14 svojim obsahom patrí do § 2.

O

A

V uvádzacej vete bolo za slovo "nová" vložené slovo "druhá".

GP SR

5. K Čl. I, bod 4 
Za slovo „oznámení“ odporúčame vložiť slová „podľa § 7 až 9“.

O

N

Doplnenie navrhovaného vnútorného odkazu považujeme za nadbytočné.

GP SR

3. K Čl. I, bod 2 
Slová „vyslovila nesúhlas“ odporúčame nahradiť slovami „neudelila súhlas“.

O

N

Navrhované znenie považujeme za vhodné. Obdobné znenie obsahuje aj § 7 ods. 9 zákona č.428/2002 Z. z. o ochrane osobných údajov v znení neskorších predpisov. 
V prípade akceptovania navrhovanej pripomienky by došlo k zmene obsahu uvedeného ustanovenia.

GP SR

6. K Čl. I, bod 13 
Uvádzaciu vetu odporúčame upraviť takto: 
„13. § 8 sa dopĺňa odsekom 7, ktorý znie:“. 

V písmene e) odporúčame za slová „v rozpore s“ vložiť slová „právami a“.

O

ČA

Znenie uvádzacej vety nebolo zmenené z toho dôvodu, že § 8 sa nedopĺňa novým odsekom 7. Ide len o upravené znenie súčastného ods. 6, ktorý bol v dôsledku novelizačného bodu č. 10 prečíslovaný na ods. 7. 
V písmene e) boli za slová „v rozpore s“ vložené slová „právami a“.

GP SR

4. K Čl. I, bod 3 
V poznámke pod čiarou k odkazu 7a odporúčame slová „zákona č. 120/1993 
Z. z.“ nahradiť slovami „zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 120/1993 
Z. z.“.

O

A

Znenie poznámky pod čiarou bolo upravené v zmysle pripomienky.

GP SR

1. K názvu 
Odporúčame vypustiť slová „a dopĺňa“, pretože podľa Čl. II návrhu zákona sa zákon č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov iba mení a nie aj dopĺňa.

O

A

Názov návrhu zákona bol zmenený v zmysle pripomienky.

GP SR

2. K Čl. I, bod 1 
V navrhovanom znení odseku 8 odporúčame slová „fakt, ktorého“ nahradiť slovami „skutočnosť, ktorej“. 
Navrhované znenie poznámok pod čiarou 4a až 4c odporúčame uviesť pod uvádzaciu vetu, ktorá znie: 
„Poznámky pod čiarou k odkazom 4a až 4c znejú:“.

O

ČA

Definícia skutkového tvrdenia bola upravená. 
Použitie slova "fakt" považujeme za vhodné, nakoľko sa tento pojem bežne používa aj v iných všeobecne záväzných právnych predpisoch Slovenskej republiky. 
Znenie uvádzacej vety bolo upravené v zmysle pripomienky.

GP SR

10. K Čl. II 
V úvodnej vete odporúčame vypustiť slová „a dopĺňa“, pretože podľa Čl. II návrhu zákona sa zákon č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov iba mení a nie aj dopĺňa. 
Odporúčame vypustiť číslovanie bodu 1. 
V písmene b) odporúčame za slová „v rozpore s“ vložiť slová „právami a“.

O

ČA

Úvodná veta čl. II bola upravená v zmysle pripomienky. 
Číslovanie bodu 1. v Čl. II nebolo vypustené, nakoľko bol tento článok v zmysle pripomienky OAP SVL ÚV SR doplnený o ďalšie novelizačné body. Písmeno b) doplnené v zmysle pripomienky.

NBS

K bodu 1 
V navrhovanom znení § 2 ods. 9 je potrebné na konci úvodnej vety vypustiť dvojbodku a poznámky pod čiarou k odkazom 4a až 4c je potrebné začleniť pod jednu uvádzaciu vetu takto: 
„Poznámky pod čiarou k odkazom 4a až 4c znejú: 
4a) Zákon č. 331/2003 Z.z. ... . 
4b) § 21 .... . 
4c) Zákon č. 85/2005 Z.z. ... .“. 

K bodu 3 
Navrhované znenie bodu 3 nie je podľa nášho názoru v súlade s platnými Legislatívnymi pravidlami vlády SR a to z dôvodu, že v navrhovanej úprave § 5 ods. 2 písm. a) sa za slovo „poskytol“ vkladajú slová „ústavný činiteľ7a)“ s odkazom na § 1 zákona č. 120/1993 Z. z. o platových pomeroch niektorých ústavných činiteľov Slovenskej republiky v znení zákona č. 57/1999 Z. z.., pričom v § 1 zákona 57/1999 Z. z. nie je zadefinovaný pojem „ústavný činiteľ“, ale slová „ústavní činitelia Slovenskej republiky“, sú len legislatívnou skratkou pre osoby vymenované v citovanom ustanovení. Z uvedeného legislatívneho dôvodu a zároveň z dôvodu jednoznačnosti znenia zákona a zamedzeniu možným výkladovým komplikáciám, odporúčame slová „ústavný činiteľ“ vrátane odkazu 7a a poznámky pod čiarou k tomuto odkazu, ktorá môže mať len informatívny charakter, nahradiť taxatívnym vymedzením všetkých osôb, na ktoré sa predmetné ustanovenie vzťahuje (primerane ako v § 1 zákona č. 120/1993 Z. z.), prípadne pojem „ústavní činitelia“ nahradiť iným vhodným pojmom, napríklad pojmom „verejní funkcionári“ a odkazom na čl. 2 ods. 1 a čl. 3 ods. 1 ústavného zákona č. 357/2004 Z.z. o ochrane verejného záujmu pri výkone funkcií verejných funkcionárov. 

K bodu 13 
V uvádzacej vete bodu 13 je potrebné slovo „ods.“ nahradiť slovom „odsek“.

O

ČA

Pripomienky k bodom 1 a 13 boli akceptované a zapracované do znenia návrhu zákona. 
Pripomienka k bodu 3 nebola akceptovaná. Nie je možné nahradiť pojem "ústavný činiteľ" pojmom "verejní funkcionári" s odkazom na čl. 2 ods. 1 a čl. 3 ods. 1 ústavného zákona č. 357/2004 Z. z., nakoľko legálna definícia tohto pojmu zahŕňa príliš široký okruh osôb, čo nie je cieľom predkladanej právnej úpravy.

MF SR

Všeobecne 
Beriem na vedomie, že návrh nebude mať vplyv na rozpočet verejnej správy ani vplyv na informatizáciu spoločnosti.

O

A

MF SR

K čl. I 
K bodom 20 a 21 
V § 12 ods. 1 písm. a) a § 12 ods. 1 písm. b) je potrebné zrejme nesprávne slová „ods. 1“ nahradiť správnymi slovami „ods. 2“.

O

A

Zapracované do textu návrhu zákona.

MF SR

K čl. I 
K bodu 1 
Poznámky pod čiarou k odkazom 4a až 4c je potrebné uviesť len jednou úvodnou vetou.

O

A

Zapracované do textu návrhu zákona.

MF SR

Všeobecne 
Návrh je potrebné zosúladiť s Legislatívnymi pravidlami vlády SR (ďalej len „LPV“) [napr. čl. I -bod 1 (§ 2 ods. 8), bod 6 (§ 7 ods. 5), bod 8 (§ 7 ods. 6), bod 12 (§ 8 ods. 6) a čl. II zosúladiť s čl. 6 LPV, predkladaciu správu zosúladiť s čl. 18 ods. 5 LPV] a s prílohou č. 5 k týmto pravidlám (ďalej len „príloha LPV“) (napr. čl. I - body 6, 12 a 14 zosúladiť s bodom 34 prílohy LPV, bod 13 zosúladiť s bodom 29 prílohy LPV, čl. II zosúladiť s bodom 27 prílohy LPV).

O

ČA

Návrh zosúladený s Legislatívnymi pravidlami vlády SR. 
Rozsah predkladacej správy je v súlade s čl. 18. ods. 5 LPV, preto v nej neboli vykonané žiadne zmeny v zmysle tejto pripomienky.

MZV SR

K čl. II 
V úvodnej vete navrhujeme vypustiť slová "a dopĺňa". 
Legislatívno-technická pripomienka.

O

A

Zapracované do textu návrhu zákona.

MZV SR

K čl. I 
K bodu 13 
V uvádzacej vete slovo "ods." vypísať slovom "odsek". 
Bod 55. Prílohy č. 5 Legislatívnych pravidiel vlády SR.

O

A

Zapracované do textu návrhu zákona.

MZV SR

K názvu zákona 
V názve zákona navrhujeme slová "mení a doĺňa zákon č. 308/2000 Z. z. nahradiť slovami "mení zákon č. 308/2000 Z. z.". 
Legislatívno-technická pripomienka. Zákon č. 308/2000 Z. z. sa návrhom zákona iba mení.

O

A

Zapracované do textu návrhu zákona.

MZV SR

K čl. I  
K bodu 1 na konci navrhujeme poznámky pod čiarou k odkazom 4a až 4c uviesť jednou uvádzacou vetou takto: 
"Poznámky pod čiarou k odkazom 4a až 4c znejú:" 
Legislatívno-technická pripomienka.

O

A

Zapracované do textu návrhu zákona.

MZV SR

K čl. II 
Navrhujeme vypustiť označenie novelizačního bodu. 
Legislatívno-technická pripomienka. Bod 27 Prílohy č. 5 Legislatívnych pravidiel vlády SR.

O

N

Označenie novelizačného bodu č. 1 nebolo vypustené, nakoľko bol Čl. II v zmysle pripomienky OAP SVL ÚV SR doplnený o ďalšie novelizačné body.

MO SR

K doložke vybraných vplyvov 
Odporúčame doplniť termín začatia a ukončenia PPK.

O

A

Doložka vybraných vplyvov doplnená o uvedené termíny.

MO SR

K predkladacej správe 
V poslednom odseku navrhujeme slová "životného prostredia" nahradiť slovami "životné prostredie".

O

A

Predkladacia správa upravená v zmysle pripomienky.

MO SR

K osobitnej časti dôvodovej správy bodu 23 
V prvej vete za slovo "navrhuje" odporúčame vložiť slovo "sa".

O

A

Osobitná časť dôvodovej správy upravená v zmysle pripomienky.

MO SR

K vlastnému materiálu 
V bodoch 20 a 21 vlastného materiálu odporúčame slová "§ 12 ods. 1" nahradiť slovami "§ 12 ods. 2".

O

A

Zapracované do textu návrhu zákona.

NKÚ SR

K poznámke pod čiarou k odkazu 7a 
Navrhujeme za slová „zákona“ vložiť slová „Národnej rady Slovenskej republiky“ a slová „zákona č. 57/1999 Z. z.“ nahradiť slovami „neskorších predpisov“. Legislatívno-technická pripomienka.

O

ČA

Slová "Národnej rady Slovenskej republiky" doplnené do návrhu v zmysle pripomienky. 
Slová "zákona č. 57/1999 Z.z." ponechané z dôvodu, že je to uvedené podľa bodu 49. prílohy č. 5 Legislatívnych pravidiel vlády.

NKÚ SR

K poznámke pod čiarou k odkazu 4b 
Navrhujeme na konci vety vypustiť slová „zákona č. 231/2006 Z. z..“ a nahradiť ich slovami „neskorších predpisov“. Legislatívno-technická pripomienka.

O

A

Zapracované do textu návrhu zákona.

OAP SVL ÚV SR

K čl. I bod 20 a 21 
V čl. I bode 20 a 21 návrhu zákona žiadame slová „V § 12 ods. 1“ nahradiť slovami „V § 12 ods. 2“, pretože § 12 ods. 1 nemá písm. a) a b).

O

A

Zapracované do textu návrhu zákona.

OAP SVL ÚV SR

K čl. II 
1. Z úvodnej vety v čl. II návrhu zákona žiadame vypustiť slová „a dopĺňa“, pretože návrhom zákona sa zákon č. 308/2000 Z. z. nedopĺňa, iba sa mení. 
2. V súvislosti s novelizáciou zákona č. 308/2000 Z. z. žiadame upraviť znenie § 76e zákona č. 308/2000 Z. z., a to nasledovne: „Týmto zákonom sa preberajú právne záväzné akty Európskej únie uvedené v prílohe.“ 
3. V súvislosti s novelizáciou zákona č. 308/2000 Z. z. žiadame upraviť aj názov transpozičnej prílohy tak, aby bol v súlade s Legislatívnymi pravidlami vlády Slovenskej republiky. Podľa čl. 4 ods. 3 Legislatívnych pravidiel vlády Slovenskej republiky má transpozičná príloha názov: „Zoznam preberaných právne záväzných aktov Európskej únie.“

O

A

Zapracované do textu návrhu zákona.

OAP SVL ÚV SR

K názvu  
Názov zákona odporúčame zmeniť nasledovne: „Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 167/2008 Z. z. o periodickej tlači a agentúrnom spravodajstve a o zmene a doplnení niektorých zákonov (tlačový zákon), a ktorým sa mení zákon č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov. Zákon č. 308/2000 Z. z. sa návrhom zákona iba mení, ale nedopĺňa sa.

O

A

Názov návrhu zákona upravený v zmysle pripomienky.

ŠÚ SR

Čl. I 
K bodom 20 a 21 – začiatok viet odporúčame upraviť „V §12 ods.2....“.

O

A

Zapracované do textu návrhu zákona.

ŠÚ SR

Čl. II 
Záver úvodnej vety k čl. II odporúčame upraviť „...sa mení takto:“.

O

A

Zapracované do textu návrhu zákona.

ŠÚ SR

Čl. I 
V názve navrhovaného zákona odporúčame slová „mení a dopĺňa zákon č. 308/2000Z.z.“ nahradiť slovami „mení zákon č. 308/2000Z.z.“.

O

A

Zapracované do textu návrhu zákona.

ŠÚ SR

Čl. I  
K bodu 13 - uvádzaciu vetu odporúčame upraviť „V §8 odsek 7 znie:“.

O

A

Zapracované do textu návrhu zákona.

MŠVVaŠ SR

Všeobecná pripomienka 
Definíciu pojmu „rovnocenné miesto“ odporúčame zapracovať do §2 (Vymedzenie niektorých pojmov) zákona č. 167/2008 Z.z. o periodickej tlači a agentúrnom spravodajstve a o zmene a doplnení niektorých zákonov (tlačový zákon). Zároveň je potrebné v tejto definícii upraviť slovné spojenie „zreteľne označí a odlíši“ z dôvodu jeho nenormatívneho charakteru tak, aby bolo v súlade s prílohou č.5 bod 2 Legislatívnych pravidiel vlády SR.

O

N

Nepovažujeme za potrebné doplniť definíciu pojmu "rovnocenné miesto" do § 2. 
Použitie slovného spojenia "zreteľne označí a odlíši" považujeme za vhodné, nakoľko spôsob akým vydavateľ alebo tlačová agentúra zreteľne označí a odlíši miesto vo vydaní periodickej tlače alebo v agnetúrnom spravodajstve, ktoré je vopred vyhradené za účelom pravidelného uverejňovania opravy, odpovede a dodatočného oznámenia,je ponechaný na konkrétnom vydavateľovi alebo tlačovej agentúre.

MŠVVaŠ SR

K Čl. I bod 13 
V navrhovanom ustanovení §8 ods. 7 písm. b) je potrebné upraviť slovné spojenie „v primeranom rozsahu“ z dôvodu jeho nenormatívnosti tak, aby bolo jednoznačne určité. Z rovnakého dôvodu odporúčame súčasne vypustiť slová „ani neskreslil“.

O

ČA

Slovené spojenie "v primeranom rozsahu" bolo z navrhovaného znenia vypustené.

MŠVVaŠ SR

K Čl. I bod 18 
Na problematiku doručovania žiadostí podľa tlačového zákona nemožno aplikovať ustanovenia zákona č. 99/1963 Zb. Občiansky súdny poriadok v znení neskorších predpisov, nakoľko podľa §1 citovaného zákona Občiansky súdny poriadok upravuje postup súdu a účastníkov v občianskom súdnom konaní. Na problematiku doručovania žiadostí podľa tlačového zákona sa vzťahuje všeobecný predpis o správnom konaní – zákon č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov.

O

N

Na problematiku doručovania žiadostí podľa tlačového zákona sa nevzťahuje zákon č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok).

ÚV SR

K bodu 2., § 4 ods. 2 
Navrhujeme v novelizačnom bode 2., § 4 ods. 2 nasledovné znenie vety: "Súhlas nie je platný, ak čo len jedna blízka osoba písomne vyslovila nehsúhlas". 

Odôvodnenie: 
Doplnenie písomnej formy vyslovenia nesúhlasu blízkej osoby je dôležité z hľadiska spätného dokazovania vyjadrenia súhlasu, resp. nesúhlasu blízkych osôb. Uvedené doplnenie písomnej formy korešponduje aj s ustanovením §7 ods. 9 zákona č. 428/2002 Z. z. o ochrane osobných údajov v znení neskorších predpisov, na ktorý odkazuje osobitná časť dôvodovej správy k udevednému novelizačnému bodu.

O

A

Zapracované do textu návrhu zákona.

MDVaRR SR | 4. V úvodnej vete Čl. II odporúčame vypustiť slová „a dopĺňa“ | O | A | Zapracované do textu návrhu zákona.
MDVaRR SR | 3. V 20. a 21. bode Čl. I odporúčame slová „ods. 1“ nahradiť slovami „ods. 2“. | O | A | Zapracované do textu návrhu zákona.
MDVaRR SR | 2. V 13. bode Čl. I odporúčame slovo „ods.“ nahradiť slovom „odsek“. | O | A | Zapracované do textu návrhu zákona.
MDVaRR SR | 1. V názve návrhu zákona odporúčame slová „mení a dopĺňa zákon č. 308/2000 Z. z.“ nahradiť slovami „mení zákon č. 308/2000 Z. z.“. | O | A | Zapracované do textu návrhu zákona.

MV SR

K bodu 13 
V bode 13 v § 8 ods. 7 písm. c) je potrebné nahradiť slová „ods. 4“ slovami „ods. 5“. Osoby, ktoré sú oprávnené požiadať a odpovedať sú uvedené v § 10 ods. 5, ktorého označenie na odsek 4 sa upravuje až v bode 17 návrhu

O

N

Navrhované znenie považujeme za vhodné.

MV SR

K bodu 15 
Bod 15 (§ 9 ods. 6 písm. b) je potrebné vypustiť, a to z rovnakého dôvodu ako uvádzame k bodu 13 návrhu.

O

N

Navrhované znenie považujeme za vhodné.

MV SR

K bodu 18 
V bode 18 v poznámke pod čiarou k odseku 8a je potrebné v citácii doplniť slová „v znení neskorších predpisov“, pretože citovaných ustanovení sa dotkli viaceré novely Občianskeho súdneho poriadku.

O

A

Znenie poznámky pod čiarou bolo upravené v zmysle pripomienky.

MV SR

K bodu 1  
V bode 1 v texte §2 ods. 8 odporúčame slovo cudzieho pôvodu „fakt“ nahradiť jeho slovenskou podobou, t. j. slovom „skutočnosť“, „údaj“ alebo „poznatok“. 
Odôvodnenie: Podľa čl. 4 ods. 3 legislatívnych pravidiel vlády možno použiť cudzie slovo len vtedy, ak ho nemožno nahradiť rovnocenným slovenským termínom.

O

ČA

Definícia skutkového tvrdenia bola upravená. 
Použitie slova "fakt" považujeme za vhodné, nakoľko ide o pojem bežne používaný v právnom poriadku Slovenskej republiky.

MV SR

K bodu 1 § 2  
V bode 1 v § 2 ods. 9 odporúčame doplniť pojem o tieto ďalšie osoby: osoba zastávajúca funkciu v orgáne verejnej moci, príslušník ozbrojených síl, osoba v služobnom pomere, štátny zamestnanec alebo zamestnanec orgánu štátnej správy, orgánu územnej samosprávy alebo iného štátneho orgánu, osoba zastávajúca funkciu alebo zamestnanec právnickej osoby, ktorej zákon zveril rozhodovanie v oblasti verejnej správy. 
Odôvodnenie: Pojem „verejný činiteľ“ sa do zákona dopĺňa v súvislosti s odopretím práva na odpoveď pre osoby v postavení verejného činiteľa. Takéto postavenie treba priznať aj ďalším osobám, ktoré uvádzame vyššie, pretože aj tieto osoby, resp. ich tvrdenia z titulu ich pracovného postavenia sa v periodickej tlači či v agentúrnom spravodajstve objavujú. Nezaradenie týchto ďalších osôb do pojmu „verejný činiteľ“ môže v praxi spôsobiť problém pri aplikácii zákona. Nie je totiž logické, aby sa právo na odpoveď nepriznalo vedúcemu ústredného orgánu, ale podľa predloženého návrhu by ho mal mať jeho hovorca, alebo iný funkcionár. Rovnako sa to týka všetkých ďalších subjektov vykonávajúcich verejné právomoci, alebo osôb zaoberajúcich sa pracovne informáciami, ktoré sú predmetom záujmu tlače. 
Túto pripomienku považujeme za zásadnú.

Z

N

Účelom zákona bolo obmedziť právo na odpoveď pre čo najužší počet osôb, a teda iba pre osoby majúce politický vplyv. Z toho sa vychádzalo aj pri koncipovaní definície verejného činiteľa pre účely tlačového zákona. Účelom návrhu zákona nie je obmedziť právo na odpoveď všetkým osobám, ktorých tvrdenia sa z titulu ich pracovného postavenia objavujú v periodickej tlači alebo v agentúrnom spravodajstve, ani všetkým osobám, ktoré sa pracovne zaoberajú informáciami, ktoré sú predmetom záujmu tlače. Takáto koncepcia by ani nebola opodstatnená, nakoľko pri uplatnení práva na odpoveď nie je relevantné, či a v akej miere sa tvrdeniu určitých osôb objavujú v tlači, ale je podstatné, či periodická tlač alebo agentúrne spravodajstvo obsahuje skutkové tvrdenie, ktoré sa dotýka cti, dôstojnosti alebo súkromia fyzickej osoby, alebo názvu alebo dobrej povesti právnickej osoby, na základe ktorého možno osobu presne určiť, pretože len táto osoba má právo žiadať uverejnenie odpovede. 

Rozpor bol odstránený. Ministerstvo vnútra SR od svojej zásadnej pripomienky ustúpilo.

Verejnosť

K čl. I bodu 1 návrhu zákona, a to k § 2 novému odseku 9 tlačového zákona 
V čl. I bode 1 návrhu zákona navrhujeme upraviť znenie § 2 novému odseku 9 takto: 
„(9) Verejný činiteľ na účely tohto zákona je: 
a) verejný funkcionár podľa osobitného zákona,4a) 
b) poslanec Európskeho parlamentu, člen Európskej rady, člen Rady Európskej únie, člen Európskej komisie, sudca alebo generálny advokáti Súdneho dvora Európskej únie, člen Dvora audítorov, alebo člen Rady guvernérov alebo Generálnej rady Európskej centrálnej banky,4b) 
c) štatutárny orgán, zástupca štatutárneho orgánu alebo člen štatutárneho orgánu strany politickej strany alebo politického hnutia,4c) najmä predseda a podpredseda politickej strany alebo politického hnutia.“. 

Poznámky pod čiarou k odkazom 4a, 4b a 4c znejú: 
„4a) Čl. 2 ods. 1 a čl. 3 ods. 1 ústavného zákona č. 357/2004 Z. z. o ochrane verejného záujmu pri výkone funkcií verejných funkcionárov v znení ústavného zákona č. 545/2005 Z. z. 
4b) Čl. 13 ods. 1 a 3 a čl. 14 až 19 Zmluvy o Európskej únii v platnom znení (Ú. v. EÚ C 83, 30. 3. 2010), 
Čl. 129 ods. 1 a 2, čl. 141 ods. 1 a čl. 283, 285 a 286 Zmluvy o fungovaní Európskej únie v platnom znení (Ú. v. EÚ C 83, 30. 3. 2010), 
4c) Zákon č. 85/2005 Z. z. o politických stranách a politických hnutiach v znení neskorších predpisov.“. 

Odôvodnenie: 
V rámci čl. I bodu 1 návrhu zákona sa navrhuje upraviť znenie § 2 nového odseku 9 tak, aby sa rozšírila definícia verejného činiteľa na účely tlačového zákona (zákona č. 167/2008 Z. z. o periodickej tlači a agentúrnom spravodajstve). Z hľadiska vecnej podstaty je plne opodstatnené a racionálne, aby definícia verejného činiteľa na účely tlačového zákona jednak nediskriminačne a rovnoprávne (napríklad z hľadiska práva žiadať uverejnenie odpovede) zahŕňala všetkých (nie iba časť) funkcionárov, ktorí patria medzi verejných funkcionárov v zmysle ústavného zákona o ochrane verejného záujmu pri výkone funkcií verejných funkcionárov, aby ďalej zahŕňala všetkých členov rozhodovacích orgánov inštitúcií Európskej únie (nie iba časť poslancov Európskeho parlamentu), ale aby taktiež zahŕňala všetky osoby zastávajúce funkciu štatutárneho orgánu, zástupca štatutárneho orgánu alebo člena štatutárneho orgánu strany politickej strany alebo politického hnutia (keďže pojem štatutárny orgán používa zákon o politických stranách a politických hnutiach), teda aby nebolo rozhodujúce či je funkcia štatutárneho orgánu alebo zástupcu štatutárneho orgánu politickej strany alebo politického hnutia označená ako „predseda“ či „podpredseda“ alebo či je označená inými slovami.

O

N

Účelom novely tlačového zákona je predovšetkým posilniť slobodu politickej diskusie. Návrh zákona vymedzuje pojem verejný funkcionár špeciálne na účely tlačového zákona a nezvolil postup, ktorým by odkazoval na ustanovenie § 128 ods. 1 Trestného zákona alebo na čl. 2 ods. 1 ústavného zákona č. 357/2004 Z.z. o ochrane verejného záujmu pri výkone funkcií verejných funkcionárov v znení zákon č. 545/2005 Z.z., keďže vymedzenie pojmu verejný činiteľ, resp. verejný funkcionár v týchto právnych predpisoch je pre účely obmedzenia práva na odpoveď príliš široké. Cieľom návrhu zákona je obmedziť právo na odpoveď osobám, ktoré vykonávajú politickú funkciu. Ide najmä o predstaviteľov zákonodarnej a výkonnej moci, niektoré osoby, ktoré boli týmito predstaviteľmi do svojej funkcie menované, ako aj zástupcov občanov v samosprávach. Keďže týchto zástupcov si občania priamo zvolili, majú právo výkon ich verejných funkcií aj kontrolovať. Jedným z takýchto nástrojov kontroly je práve práca novinárov, ktorí realizujú právo verejnosti na informácie o politickom dianí. V zmysle judikatúry ESĽP sú hranice povolenej kritiky vo vzťahu k politikom širšie, než vo vzťahu k súkromným osobám. Politik tým, že vstupuje do politiky, musí preukázať vyššiu mieru tolerancie ku kritike svojej osoby, a to najmä zo strany novinárov.

Verejnosť

Pripomienky k návrhu Tlačového zákona 

Tlačový zákon z 9.4.2008, sa vrátil k pojmu periodická tlač, ktorý presošlá zájkon nepoužíval, pretože nevystihuje súčasnú modernú elektronickú dobu. Vymedzením oblasti pôsobnosti, na ktorú sa má zákon vzťahovať sa tak vôbec neodlišuje od starého Tlačového zákona č.81/1966 Z.z. a znamená krok späť a návrat o viac ako 40 rokov. Navrhujeme preto zmeniť príslušné paragrafy a rozšíriť chápanie periodickej tlače tak, aby tento pojem zahŕňal okrem tlačených publikácií aj ďalšie dokumenty, a to jednak elektronické verzie tlačených časopisov, ale predovšetkým elektronické časopisy, ktoré sa sprístupňujú výhradne on-line prostredníctvom internetu alebo boli vydané na pevnom fyzickom nosiči (CD-ROM) a neexistujú v nijakej inej podobe. Elektronické publikácie sú v súčasnosti čoraz viac využívané najmä v rôznych oblastiach akademického, vedeckého, politického, kultúrneho či spoločenského diania a nezakotvenie ich existencie zákonom bude spôsobovať problémy jednak autorom publikujúcim výhradne na internete, jednak knižniciam pri získavaní, ochrane a sprístupňovaní periodických publikácií publikovaných na iných nosičoch ako je papier. Vývoj ide pomaly ale isto dopredu aj v tejto oblasti a elektronické publikovanie na Slovensku je v posledných rokoch už bežným javom. Kým pred niekoľkými rokmi sa publikovali väčšinou elektronické verzie tlačených časopisov, v súčasnosti už začínajú prevažovať originálne elektronické časopisy publikované výhradne on-line buď prostredníctvom internetu alebo na CD-ROM nad plno-textovými elektronickými verziami, a to vzhľadom na nižšie náklady autorov a vydavateľov, dokonalejšie techniky spracovania a tiež mnohoraké možnosti zobrazovania a sprístupňovania vrátane interaktívneho kontaktu s čitateľmi. Na Slovensku už dnes existujú elektronické časopisy rôznorodého charakteru od spravodajských, populárno-náučných, odborných až po vedecké časopisy, ktoré sa publikujú výhradne v elektronickej podobe. Národná agentúra ISSN SR, ktorá v zmysle pravidiel medzinárodného systému ISSN registruje tieto publikácie, zaznamenala v poslednom období zvýšený záujem o ich registráciu. V súčasnosti sa ich počet pohybuje okolo 230 publikácií, ktoré existujú výhradne v elektronickej forme (v zahraničí je zaužívaný aj výraz „digital born“ ) a necelých 200 elektronických verzií tlačených časopisov. 

Pôsobnosť zákona je nevyhnutné rozšíriť, nakoľko tento návrh zaostáva za chápaním periodických publikácií (seriálových publikácií) v celosvetovom meradle. Za periodickú publikáciu sa v zahraničí považujú aj publikácie na iných médiách než sú tlačené periodiká vrátane publikácií šírených prostredníctvom internetu (napr. v Nemecku platný Mediengesetz zahŕňa aj všetky elektronické periodiká). Všade vo svete sú elektronické publikácie rovnocenné s tlačenými. Internet je rovnako nosič informácií ako tlač, rozdiel je len v type nosiča. Toto chápanie zrejme podporuje aj SSN, nakoľko v jeho pripomienkach sa objavila potreba rozšíriť pôsobnosť zákona aj na internetové noviny. 

Prijatie zákona v navrhovanom znení by viedlo k nesúladu s platným Zákonom o povinných výtlačkoch (č.212/1997 Z.z. o povinných výtlačkoch...), ktorý v § 3 definuje povinnosť vydavateľa periodickej publikácie odovzdávať povinný výtlačok aj v elektronickej alebo inej forme, ak bol v niektorej z nich pôvodne vydaný. Napriek tomu, že zákon odovzdávanie týchto publikácií bližšie neupravuje, pozitívum spočíva v tom, že aspoň čiastočne naznačuje ich existenciu. 

Kým pôvodný návrh Tlačového zákona z júna 2007 obsahoval aspoň elektronické verzie tlačených publikácií,( v návrhu nazývané elektronické mutácie), v návrhu zákona schváleného vládou už neexistuje ani tento čiastočný pokrok, ktorý by zabezpečil aspoň súlad s existujúcim Zákonom o PV. Nesúlad týchto dvoch zákonov a neakceptovanie elektronických publikácií môže mať za následok problémy s odovzdávaním elektronických publikácií, ktoré vyplýva zo Zákona o PV č. 212/1997 v znení zák. č. 535/2003, pretože nový návrh Tlačového zákona nepozná existenciu iných typov publikácií, len tlačených, avšak oba zákony úzko súvisia a povinnosť odovzdávať PV sa vzťahuje na periodické publikácie zahrnuté a zadefinované v Tlačovom zákone tak, aby zahŕňal okrem tlačených publikácií aj ďalšie dokumenty, predovšetkým elektronické verzie tlačených časopisov a elektronické časopisy, ktoré sa sprístupňujú výhradne on-line prostredníctvom internetu alebo boli vydané len na pevnom fyzickom nosiči (CD-ROM) a neexistujú v nijakej inej podobe. 

Ďalším nezanedbateľným dôvodom na rozšírenie pôsobnosti zákona na elektronické publikácie je súčasný trend na Slovensku, ktorým je nahrádzanie tlačených publikácií elektronickými, t.j. časopisy prestávajú vychádzať v tlačenej podobe a existujú ďalej len v podobe elektronickej. Jedná sa často o vedecké a odborné niekedy veľmi úzko špecializované časopisy, ktorých vydavatelia uprednostnili z dôvodu nižších finančných nákladov vydávanie v elektronickej on-line či off-line podobe, ale aj mienkotvorné tituly z oblasti spoločenského a politického života, ktoré vďaka elektronickej forme dosahujú okamžitú distribúciu, globálnu penetráciu a bezprostrednú spätnú väzbu verejnosti. 

Ďalším argumentom na zadefinovanie týchto typov (elektronických) publikácií v novelizovanom Tlačovom zákone je skutočnosť, že v prípade prijatia zákona v navrhovanej podobe by sa ani novozavedené inštitúty práva na zverejnenie opravy a odpovede a dodatočného oznámenia nevzťahovali na elektronické časopisy, publikované v elektronickej forme, nevzťahovala by sa na ne tiež zodpovednosť vydavateľa za obsahy šírené prostredníctvom internetu. 

Ako ďalší argument v tejto súvislosti dávame do pozornosti smernicu Ministerstva školstva MŠ SR č.8/2007-R z 31.5.2007 o bibliografickej registrácii a kategorizácii publikačnej činnosti. Uvádza sa v nej, že práce zverejnené na internete, ktoré majú všetky popisné údaje (názov a pôvodcu dokumentu, miesto vydania, vydavateľa, dátum vydania, ISBN, resp. ISSN) a uchovávajú sa v digitálnych knižniciach a archívoch na internete alebo vyšli na hmotnom elektronickom médiu (napr. CD-ROM), sa zaraďujú do rovnakých kategórií ako tlačené dokumenty. Smernica teda nie je orientovaná len na elektronické verzie tlačených časopisov, ale na všetky elektronické publikácie, ktoré spĺňajú určité podmienky. Podmienky zaradenia do medzinárodného systému ISSN sú podobné. Publikácie, ktorým sa prideľuje ISSN obsahujú originálne plno-textové články, publikácia má jednoznačný názov a uvádza vydavateľské údaje (ekvivalent tiráže tlačenej publikácie), a to: názov publikácie, ročník, rok, číslo, periodicitu alebo údaj o aktualizácii a intervaly doplňovania elektronickej publikácie, názov a adresu vydavateľa, jeho elektronickú adresu, prípadne mená redaktorov, prispievateľov, a p. 

Okrem rozšírenia definície na pokrytie ďalších typov periodických publikácií, ktoré už u nás v súčasnosti existujú a ich počet sa bude stále zvyšovať, navrhujeme tieto publikácie tiež evidovať ako samostatné dokumenty - vydania. Navrhujeme evidovať (registrovať) všetky periodické publikácie, nezávisle na fyzickom nosiči (nie iba publikácie na hmotných fyzických nosičoch) a tiež všetky prípadné ďalšie jednotlivé vydania – regionálne, jazykové a iné. Namiesto pojmu verzie navrhujeme uviesť pojem vydania, ktorý je výstižnejší. 

Starostlivosť o tieto nové typy publikácií, ktoré sú už bežným javom aj na Slovensku, by však nemala ostať len pri ich definovaní a evidencii. S evidenciou úzko súvisí uchovávanie týchto typov publikácií, ktoré je úzko prepojené s odovzdávaním povinných výtlačkov. Zmeny v tlačovom zákone by sa mali teda odraziť aj v zákone o povinných výtlačkoch (periodických publikácií ..). Najširší záber, ktorý zodpovedá súčasnej európskej praxi, by zabezpečilo odovzdávanie povinných výtlačkov nezávisle na nosiči, na ktorom alebo prostredníctvom ktorého je periodická publikácia vydaná alebo sprístupňovaná. Takýto zákon by bol stabilným základom starostlivosti o dlhodobé uchovávanie týchto typov publikácií. Najviac ohrozené sú publikácie sprístupňované na internete a publikované výhradne on-line. Ak nie sú uchované v stabilnom zabezpečenom archíve, hrozí im nenávratné zmiznutie v prípade ukončenia ich publikovania. Elektronická periodická publikácia bez zákonom ošetrenej archivácie je navyše veľmi krehkým a nestabilným dôkazným materiálom pre prípad vyžadovania nápravy či v iných kauzách. Vo viacerých krajinách si túto skutočnosť už uvedomili a v posledných rokoch vstúpilo do platnosti viacero zákonov o povinných výtlačkoch, ktoré zahŕňajú všetky typy elektronických dokumentov vrátane on-line prípadne aj archivácie WWW (Dánsko, Estónsko, Francúzsko, Island, Juhoafrická republika, Nemecko, Nový Zéland, Slovinsko, Švédsko, Veľká Británia). 
Vzorom na vypracovanie pravidiel na odovzdávanie elektronických dokumentov by mala byť Medzinárodná deklarácia na odovzdávanie elektronických dokumentov do konzervačného fondu (International declaration on the deposit of electronic publications), vypracovaná Konferenciou európskych národných knihovníkov (CENL – Conference of European National Librarians) a Federáciou európskych vydavateľov (FEP – Federation of European Publishers) z roku 2000. V zmysle tejto deklarácie (bod 2. Medium of publication – nosič dokumentu) by sa mal rozšíriť povinný výtlačok u určených depozitných knižníc na povinný výtlačok netlačených dokumentov vo všetkých elektronických formách (on-line aj off-line). Účelom konzervačného uchovania obsahu on-line dokumentov je zabezpečenie dlhodobejšieho uchovania než po dobu ich komerčného života. UKB je jednou z depozitných knižníc Slovenskej republiky. 

Pripomienky k paragrafovému zneniu návrhu tlačového zákona 

V súvislosti s vyššie uvedeným navrhujeme zmeniť názov zákona na Zákon z .......2010 o periodických publikáciách a agentúrnom spravodajstve a o zmene a doplnení niektorých zákonov. Ďalej navrhujeme nahradiť v celom texte návrhu zákona termín periodická tlač termínom periodická publikácia, resp. periodické publikácie (keď sa žiada množné číslo). Zmeny v návrhu zákona, ktoré navrhujeme, sú uvedené kurzívou. 

§ 1 ods. (1) navrhujeme zmeniť nasledovne: 

§ 1 
Predmet úpravy 
(1) Tento zákon upravuje 
a) práva a povinnosti vydavateľa periodickej publikácie a práva a povinnosti tlačovej agentúry pri získavaní a šírení informácií 
b) práva a povinnosti osôb pri uplatňovaní práva na opravu, práva na odpoveď a práva na dodatočné oznámenie v periodickej publikácii a práva a povinnosti osôb pri uplatňovaní práva na opravu, práva na odpoveď a práva na dodatočné oznámenie v agentúrnom spravodajstve, 
c) evidovanie periodických publikácií 

V ods. (2) tento zákon sa nevzťahuje na... navrhujeme doplniť písmeno d) 
d) webové stránky (sídla) inštitúcií, firiem, úradov a súkromných osôb 

Nová definícia § 2 (1) periodickej publikácie, má zabezpečiť rovnaké postavenie všetkých publikácií, či už vydávaných tlačou alebo na iných nosičoch – napr. CD-ROM, ako aj sprístupňovaných na internete on-line nezávisle od toho, či sa jedná o verzie tlačených publikácií alebo nie. Vychádzame z toho, že každá publikácia je samostatným dielom a o presnú verziu ide väčšinou len v prípade archívnej verzie. Vydanie na inom nosiči je vo väčšine prípadov originálnym dielom, ktoré má svoje osobitosti a treba ho považovať za samostatnú publikáciu. 

§ 2 navrhujeme zmeniť nasledovne: 

§ 2 Vymedzenie niektorých pojmov 

(1) Periodická publikácia je súhrnné označenie pre všetky publikácie, ktoré sa vydávajú na hmotných nosičoch (tlač, CD-ROM a iné) alebo sprístupňujú na internete (on-line) pod rovnakým názvom, s rovnakým obsahovým zameraním najmenej 2x ročne, používajú číselný systém (tlačené publikácie a publikácie na iných hmotných nosičoch alebo elektronické časopisy sprístupňované na internete) alebo údaj o aktualizácii (aktualizované webové stránky), a obsahujú popisné údaje (pozri paragraf 6, ods. 3). Ak v budúcnosti vzniknú nové typy nosičov, bude sa zákon vzťahovať aj na tieto novo vyvinuté nosiče. 
(1) a) Vydané periodické publikácie sú publikácie vydané na pevnom hmotnom nosiči (napr. tlačená publikácia, publikácia na CD-ROM a p.). Zahŕňajú noviny, časopisy, bulletiny, zborníky a p. 
(1)b) Sprístupňované periodické publikácie sú publikácie zverejnené na internete, t.j. šírené formou prístupu k vzdialenému zdroju (on-line), ktoré obsahujú plno-textové články, aktualizujú sa minimálne 2x ročne, obsahujú popisné údaje v zmysle paragrafu 6 a uchovávajú sa v digitálnych knižniciach a archívoch. 

V ods. (2) navrhujeme nahradiť pôvodné znenie nasledovne : 

(2)a)Vydanie periodickej publikácie je každé jednotlivé vydanie alebo sprístupnenie periodickej publikácie, ktoré sa odlišuje obsahom alebo formou. 
b) Podľa odlišnosti formy sa jedná o vydanie na rôznom type nosičov (on-line vydanie, tlačené vydanie, vydanie na CD-ROM) 
c) Podľa odlišnosti obsahu, ak sa vydania periodickej publikácie odlišujú od seba hoci len niektorou časťou, jedná sa o regionálne vydania, ranné alebo večerné vydania, a p. ak sa odlišujú v jazyku, jedná sa o jazykové vydania a p. 

V ods. (3) navrhujeme doplniť nasledovné: 

(3) Vydavateľ periodickej publikácie je osoba, ktorá na svoje náklady zabezpečuje vydávanie periodickej publikácie na fyzickom hmotnom nosiči alebo sprístupňovanie elektronickej publikácie na internete . 

Medzi ods. (3) a (4) navrhujeme vložiť nový ods. (4), pôvodný ods. (4) a ďalšie prečíslovať: 

(4) Verejným šírením periodickej publikácie je rozširovanie periodickej publikácie na hmotných fyzických nosičoch (tlačená publikácia, publikácia na CD-ROM a pod.) a sprístupňovanie elektronických publikácií zverejnením na internete. 

§ 6 navrhujeme zmeniť nasledovne: 

§ 6 Povinnosti vydavateľa periodickej publikácie a tlačovej agentúry 

V § 6 navrhujeme nahradiť ods (3) textom zameraným na ochranu mládeže, pretože uvedený návrh sa týmto vôbec nezaoberá, neobsahuje ani odkaz na existujúci Zákon č. 445/1990 Zb. ktorým sa upravujú podmienky predaja a rozširovania tlače a iných vecí spôsobilých ohroziť mravnosť. /7/ 

(3) a) Predaj alebo iné rozširovanie periodickej publikácie určenej len dospelým sa môže uskutočňovať len spôsobom, ktorý vylúči prístup maloletých k takejto periodickej publikácii, ustanovenia osobitného predpisu nie sú týmto dotknuté /7/ 
b)Ak je periodická publikácia určená len dospelým rozširovaná podľa ods. (4)a musí byť zreteľne označená textom „Upozornenie: táto publikácia je určená iba osobám starším ako 18 rokov.“ Text musí byť uvedený vždy na rovnakom a viditeľnom mieste titulnej strany vydávanej periodickej publikácie alebo na jej vonkajšom obale alebo na titulnej obrazovke publikácie sprístupňovanej na internete. 

Ďalej navrhujeme v § 6 v ods. (2) doplniť nasledovné: 

(2) Vydavateľ periodickej publikácie je povinný zabezpečiť, aby každé vydanie periodickej publikácie obsahovalo 
a) názov periodickej publikácie, ak má, tak aj jej podnázov 
c) periodicitu vydávania alebo sprístupňovania online 

________________________________________________________________________ 

/7/ Zák. č. 445/1990 Z.z., ktorým sa upravujú podmienky predaja a rozširovania tlače a iných vecí spôsobilých ohroziť mravnosť 

§ 11 EVIDOVANIE PERIODICKÝCH PUBLIKÁCIÍ) 

Do § 11 navrhujeme vložiť nový ods. (4) medzi ods. (3) a ods.(4), pôvodný ods. (4)a ďalšie prečíslovať. V novom ods. (4) navrhujeme doplniť zadefinovanie evidencie všetkých vydaní periodických publikácií. Súčasné evidencia (registrácia na MK SR) neeviduje všetky vydania osobitne, čo jednak skresľuje štatistiky vydávania periodických publikácií, jednak spôsobuje problémy pri odovzdávaní povinných výtlačkov, neodovzdávajú sa všetky vydania periodických publikácií ako napr. rôzne denné vydania, všetky verzie regionálnych vydaní a p. a neodovzdávajú sa tiež uspokojujúco prílohy k jednotlivým vydaniam. Elektronické vydania sprístupňované on-line nie sú riešené vôbec. 

(4) Evidencii periodických publikácií podliehajú všetky periodické publikácie vydávané alebo sprístupňované uvedené v §2 (1)a)b). Všetky vydania periodických publikácií uvedené v ods. (4) sa evidujú osobitne. 

VZŤAH K INÝM ZÁKONOM 

§ 14 Zrušovacie ustanovenie 

Čl. III 

Zákon č. 212/1997 Z. z. o povinných výtlačkoch periodických publikácií, neperiodických publikácií a rozmnoženín audiovizuálnych diel v znení zákona č. 182/2000 Z. z. a zákona č. 535/2003 Z. z. sa mení a dopĺňa takto: 
§ 2 Vymedzenie niektorých pojmov – je potrebné zmeniť definíciu termínu periodická publikácia, aby bola v súlade s navrhovaným znením Zákona o periodických publikáciách a agentúrnom spravodajstve a o zmene a doplnení niektorých zákonov. 

§ 2 Vymedzenie niektorých pojmov 
(1) Periodická publikácia je súhrnné označenie pre všetky publikácie, ktoré sa vydávajú na hmotných nosičoch (tlač, CD-ROM, a iné) alebo sprístupňujú na internete (on-line) pod rovnakým názvom, s rovnakým obsahovým zameraním najmenej 2x ročne, používajú číselný systém (tlačené publikácie a publikácie na iných hmotných nosičoch alebo elektronické časopisy sprístupňované na internete) alebo údaj o aktualizácii (aktualizované webové stránky), a obsahujú popisné údaje (pozri paragraf 6,ods.3). Ak v budúcnosti vzniknú nové typy nosičov, bude sa zákon vzťahovať aj na tieto novo vyvinuté nosiče. 

1. Poznámka pod čiarou k odkazu 2 znie: 
„2) § 2 ods. 1 zákona č. .../2008 Z. z. o periodických publikáciách a agentúrnom spravodajstve a o zmene a doplnení niektorých zákonov“. 

Medzi čl. IV a V navrhujeme vložiť nový čl. V 

Čl. V. 

Zákon č. 618/2003 Z. z. o autorskom práve a právach súvisiacich s autorským právom (autorský zákon) v znení zákona č. 84/2007 Z. z. sa mení takto: 

Navrhujeme doplniť slová uvedené kurzívou 

1. § 1 Predmet úpravy 

Tento zákon upravuje vzťahy vznikajúce v súvislosti s vytvorením a použitím literárneho a iného umeleckého diela a vedeckého diela nezávisle od toho, v akej podobe je vyjadrené. 

2. § 7 Dielo 

(1) Predmetom autorského práva je literárne a iné umelecké dielo a vedecké dielo, ktoré je výsledkom vlastnej tvorivej duševnej činnosti autora a je vyjadrené v akejkoľvek objektívne vnímateľnej podobe, vrátane podoby elektronickej. 

3. V § 33 ods. 1 písm. a) sa slová „v novinách alebo v inom informačnom prostriedku“ nahrádzajú slovami „v periodickej publikácii 4a)“. 

Poznámka pod čiarou k odkazu 4a znie: 
„4a) § 2 ods. 1 zákona č. .../2008 Z. z. o periodických publikáciách a agentúrnom spravodajstve a o zmene a doplnení niektorých zákonov“. 

Pripomienky spracovali: 

Ing. Alojz Androvič, PhD. UKB - Úsek elektronizácie 
PhDr. Beáta Katrincová UKB - NA ISSN 
PhDr. Jana Matúšková UKB - NA ISSN, referát EIP 

V Bratislave, 13.12.2010

O

N

Cieľom navrhovanej právnej úpravy nie je rozširovať pôsobnosť tlačového zákona. Rozšírenie pôsobnosti tlačového zákona na "internetové médiá" si vyžaduje dôkladné vyriešenie niektorých problémových okruhov súvisiacich so sprístupňovaním informácií a obsahov a úpravu nielen tlačového zákona, ale aj zákona č. 212/1997 Z. z. zákon o povinných výtlačkoch periodických publikácií, neperiodických publikácií a rozmnoženín audiovizuálnych diel v znení neskorších predpisov. Zásadným problémom pri rozšírení pôsobnosti tlačového zákona na „internetové vydania a médiá“ (so všetkými povinnosťami z neho vyplývajúcimi) je úprava vzťahujúca sa na právo na opravu. odpoveď a právo na dodatočné oznámenie (miesto zverejnenia, denná aktualizácia informácií a obsahov, archivovanie príspevkov a názorov, spôsob ich výmazu, názory súkromných osôb napr. blogerov a. i.) a v tejto súvislosti aj rozlíšenie subjektov vytvárajúcich „internetové médium“, vymedzenie sprístupňovaného média a jeho legálna definícia (zaregistrovať doménu si môže ktorákoľvek právnická alebo fyzická osoba napr. tzv. spravodajský portál si môže vytvoriť ktorýkoľvek subjekt a môže sprístupňovať denné správy a príspevky, názory na ne ako aj názory náhodných čitateľov). Vzhľadom na množstvo nedoriešených problémov nie je rozšírenie pôsobnosti tlačového zákona na „internetové médiá“ predmetom predkladaného návrhu zákona.

Verejnosť

K čl. I, 1. bod 
Mediálny inštitút žiada vypustiť navrhované ustanovenie § 2 ods. 8 (v čl. 1, 1. bod) bez náhrady. 

V prípade, že ani zdôvodnenie nepresvedčí predkladateľa o nutnosti nedefinovať pojem „skutkové tvrdenie“, žiadame, aby bolo upravené predkladateľom navrhované znenie definície nasledovne: „(8) Skutkové tvrdenie na účely tohto zákona je objektívne tvrdenie o skutočnosti, ktorého pravdivosť je možné dokázať alebo vyvrátiť; skutkovým tvrdením nie je hodnotiaci úsudok, a to ani vtedy, ak obsahuje objektívne existujúce fakty.“. 

Odôvodnenie: Ide o zavádzajúcu definíciu v návrhu predkladateľa, keďže skutkové tvrdenie nie je faktom (fakt nie je tvrdením skutočnosti, ale skutočnosť sama) Podľa Ivanová-Šalingová, M.: Slovník cudzích slov pre školu a prax, SPN, 1988 Bratislava, je fakt definovaný ako skutočná udalosť, skutočný jav, údaj. Navyše z takto navrhnutej definície explicitne vyplýva, že aj hodnotiaci úsudok je skutkovým tvrdením, keďže nezriedka obsahuje fakty (o ktoré sa opiera), ktorých pravdivosť možno dokázať, čo je priamo v rozpore s doterajším ratiom legis. Takáto definícia je v rozpore aj s ustálenou judikatúrou ESĽP.

O

A

Legálna definícia skutkového tvrdenia zmenená nasledovne:"Skutkové tvrdenie na účely tohto zákona je tvrdenie o skutočnosti, ktorého pravdivosť je možné dokázať alebo vyvrátiť; skutkovým tvrdením nie je hodnotiaci úsudok, a to ani vtedy, ak obsahuje existujúce fakty.“.

Verejnosť

K čl. I, 10. bod 
Mediálny inštitút žiada upraviť znenie čl. I ,10. bodu nasledovne: 
„10. V § 8 sa za odsek 1 vkladá nový odsek 2, ktorý znie: „(2) Právo žiadať uverejnenie odpovede nemá 
a) orgán verejnej moci, pokiaľ ide o skutkové tvrdenie v súvislosti s jeho činnosťou, 
b) verejný činiteľ podľa osobitného predpisu,8a) pokiaľ ide o skutkové tvrdenie súvisiace s jeho činnosťou ako verejným činiteľom.“. 

Poznámka pod čiarou k odkazu 8a znie: 
„8a) § 128 ods. 1 Trestného zákona.“. 

Doterajšie odseky 2 až 6 sa označujú ako odseky 3 až 7.“. 

Ďalšie odkazy a poznámky k nim sa primerane prečíslujú. 

Odôvodnenie: Nemá zmysel vyňať verejných činiteľov, pokiaľ si možno uplatniť právo prostredníctvom právnickej osoby (namiesto predsedu Najvyššieho súdu SR si právo na odpoveď uplatní samotný Najvyšší súd SR).

O

N

Navrhované obmezdenie práva na odpoveď považujeme za dostatočné, keďže obmedzuje iba možnosť verejného funkcionára reagovať odpoveďou na skutkové tvrdenie súvisiace s výkonom jeho funkcie, ktoré sa dotýka jeho cti alebo dôstojnosti ako fyzickej osoby. Na druhej strane sú možné aj prípady, že by bolo uverejnené nepravdivé, neúplné alebo pravdu skresľujúce skutkové tvrdenie o právnickej osobe, na čele ktorej je síce verejný funkcionár, ale toto tvrdenie nesúvisí s jeho osobou a je to tvrdenie, ktoré zasahuje do názvu alebo dobrej povesti právnickej osoby. V takomto prípade nie je dôvod obmedzovať právo právnickej osoby na odpoveď.

Verejnosť

K čl. I, 1. bod 
Mediálny inštitút žiada upraviť rozsah pojmu verejný činiteľ, a to výlučne v rozsahu podľa § 128 ods. 1 Trestného zákona a formou odkazu na príslušnom mieste (pozri pripomienku MI k. čl. 1, 10. bod). Zároveň preto žiada vypustiť navrhované znenie § 2 ods. 9. 

Odôvodnenie: Príkladmý výpočet nie je systémový a zavádza zjavnú diskrimináciu. Naopak pojem verejný činiteľ v TZ je dostatočne široký a zahŕňa dostatočnú šírku verejnej moci. Zároveň je nutné navrhované ustanovenie vypustiť aj s ohľadom na písmeno k), keďže ide nielen o zásah do slobody prejavu, ktorý nie je kompatibilný s judikatúrou ESĽP (porovnaj napr. Castells vs. Špan.), ale je priamo diskriminačné (zasahuje totiž aj príslušníkov takých politických strán, ktoré sa nepodieľajú na výkone štátnej správy alebo územnej samosprávy).

O

N

Účelom novely tlačového zákona je predovšetkým posilniť slobodu politickej diskusie, návrh zákona zavádza definíciu pojmu verejný funkcionár špeciálne na účely tlačového zákona (pričom verejných funkcionárov na účely tlačového zákona neuvádza príkladmo ale taxatívne) a nebol zvolený postup, ktorým by sa odkazovalo na ustanovenie § 128 ods. 1 Trestného zákona alebo na čl. 2 ods. 1 ústavného zákona č. 357/2004 Z.z. o ochrane verejného záujmu pri výkone funkcií verejných funkcionárov v znení zákon č. 545/2005 Z.z., keďže vymedzenie pojmu verejný činiteľ, resp. verejný funkcionár v týchto právnych predpisoch je pre účely obmedzenia práva na odpoveď príliš široké. Cieľom návrhu zákona je obmedziť právo na odpoveď osobám, ktoré vykonávajú politickú funkciu. Ide najmä o predstaviteľov zákonodarnej a výkonnej moci, niektoré osoby, ktoré boli týmito predstaviteľmi do svojej funkcie menované, ako aj zástupcov občanov v samosprávach. Keďže týchto zástupcov si občania priamo zvolili, majú právo výkon ich verejných funkcií aj kontrolovať. Jedným z takýchto nástrojov kontroly je práve práca novinárov, ktorí realizujú právo verejnosti na informácie o politickom dianí. V zmysle judikatúry ESĽP sú hranice povolenej kritiky vo vzťahu k politikom širšie, než vo vzťahu k súkromným osobám. Politik tým, že vstupuje do politiky, musí preukázať vyššiu mieru tolerancie ku kritike svojej osoby, a to najmä zo strany novinárov.

Verejnosť

§ 8 ods. 1 
Ak sa podmieni právo na odpoveď "nepravdivosťou" skutkového tvrdenia (resp. tvrdením pravdu skresľujúcim), potom bude na posúdení vydavateľa, či odpoveď zverejní alebo nie, lebo najprv sa s u b j e k t í v n e rozhodne, či bolo jeho vlastné skutkové tvrdenie pravdivé alebo nepravdivé ... Spoliehať sa na "čestnosť" vydavateľa je úplný nezmysel, jednoducho uprednostní svoj momentálny záujem, navyše ak vie, že neriskuje žiadnu sankciu za nezverejnenie odpovede. ... Ak navyše vypadnú peňažné pokuty za nezverejnenie, tak vydavateľ nikdy dobrovoľne odpoveď nezverejní a počká si až na prípadný verdikt súdu, čo reálne znamená, že dotknutá osoba sa účinne nedomôže nápravy. Celé toto znamená, že Ministerstvo vedome oberá občana o nástroj ochrany jeho práv voči vydavateľovi, ktorý oslovuje širokú masu ľudí. Právo na odpoveď je súčasťou práva na slobodu prejavu toho občana, ktorého sa týka tvrdenie vydavateľa. Právo občana by malo byť zachované práve voči tej skupine, ktorá bola oslovená vydavateľom a malo by byť nastavené tak, aby vydavateľ - keď už si berie do "úst" občana, bol donútený zverejniť aj reakciu občana na tvrdenie vydavateľa ; a nakoniec nechať na posúdení čitateľom, a na ich úsudku, čo si o veci myslia... Takto sa ktorýkoľvek občan môže stať mediálne perzekvovaný vydavateľom, ktorý si ad hoc vyberie nepohodlného človeka, napr. človeka s ktorým mal obchodný spor a bude ho verejne šikanovať "pravdivými" skutkovými tvrdeniami. 

Keďže vydavateľ voči určitej skupine niečo tvrdí, tak dotknutá osoba týmto vyváži informačnú asymetriu vydavateľa voči verejnosti. Zachovanie práva na odpoveď v pôvodnom znení je kvalitnejšou zárukou práv občanov (dotknutých osôb), než je predkladaná novela. Ale najmä právo na odpoveď je v prospech Verejnosti, pretože tá má p r á v o nebyť manipulovaná podľa vôle vydavateľa a byť informovaná pravdivo !!!

O

N

Posúdenie, či dané skutkové tvrdenie je nepravdivé, neúplné alebo pravdu skresľujúce nie je ponechané na svojvôli vydavateľa. Žiadateľ o uverejnenie odpovede totiž vo svojej žiadosti musí okrem iného uviesť, v čom je skutkové tvrdenie nepravdivé, neúplné alebo pravdu skresľujúce a v čom sa dotýka cti dôstojnosti alebo súkromia fyzickej osoby, alebo názvu alebo dobrej povesti právnickej osoby. Ak má žiadosť o uverejnenie odpovede tieto zákonom stanovené náležitosti a vydavateľ ju napriek tomu neuverejní, žiadateľ sa môže obrátiť na súd. V tomto konaní môže zároveň žiadať aj náhradu nemajetkovej ujmy v peniazoch podľa Občianskeho zákonníka. Výška priznanej náhrady bude závisieť na rozhodnutí súdu.

Verejnosť

§1 
Zákon by sa mal vzťahovať nie len na tlač - v jej pôvodnej podobe, ale aj na elektronickú verziu , ktorá rovnako zasahuje do verejného priestoru a aj tu by malo byť právo na odpoveď, resp. opravu apod.

O

N

Cieľom navrhovanej právnej úpravy nie je rozširovať pôsobnosť tlačového zákona.

Verejnosť

bod 10. § 8 ods. 2  
verejný činiteľ je zbavený práva na odpoveď v súvislosti s výkonom jeho právomoci (skutkové tvrdenie súvisiace s výkonom jeho právomocí), pričom v tomto prípade je zjavne ešte viac porušený princíp verejného záujmu na dodržaní pravidla "audiatur et altera pars", pretože judikatúra Európskeho súdu konštatuje, že právo na odpoveď nie je len subjektívnym právom, ale aj právom na slobodu prejavu vo verejnom záujme...(Jehlička, Švestka, Škárová: Občanský zákoník - komentář. 9.vydanie, strana 92). Čiže ak má byť obmedzené právo na odpoveď, tak len vtedy ak sa netýka verejnej činnosti verejného činiteľa, ale súkromnej činnosti verejného činiteľa... čo je zasa rozpor s rovnosťou pred zákonom

O

N

Obmedzenie práva na odpoveď verejných čininteľov je plne v súlade s judikatúrou ESĽP, ako aj Ústavného súdu Slovenskej republiky. ESĽP uvádza, že hranice povolenej kritiky vo vzťahu k politikom sú širšie než vo vzťahu k súkromným osobám. Politik sám nevyhnutne a vedome otvorene vystavuje podrobnému skúmaniu zo strany novinárov a širokej verejnosti každé svoje slovo a skutok a musí prejaviť väčšiu mieru tolerancie, najmä ak on sám robí verejné vyhlásenia, ktoré pripúšťajú kritiku. Istotne má právo na ochranu svojej povesti, dokonca i vtedy, ak nekoná ako súkromná osoba, ale potreba takejto ochrany musí byť v rovnováhe so záujmami otvorenej diskusie o politických problémoch, pretože výnimky zo slobody prejavu musia byť interpretované úzko (Oberschlick v. Rakúsko). Bližšie k tomu viď osobitná časť dôvodovej správy k bodu 10.

Verejnosť

bod 13 - § 8 ods. 7 písm. b)  
"Vydavateľ periodickej tlače a tlačová agentúra nie sú povinní uverejniť odpoveď, ak 
b) odpoveď smeruje proti skutkovému tvrdeniu obsiahnutému vo vyjadrení žiadateľa o odpoveď, ak bolo vyjadrenie uverejnené v primeranom rozsahu a jeho spracovaním pre uverejnenie sa nezmenil ani neskreslil jeho pôvodný obsah ; " 

toto ustanovenie opäť obmedzuje nie len subjektívne právo žiadateľa, ale poškodzuje verejnosť (verejný záujem) na získaní objektívnych informácií, pretože namiesto toho, aby si úsudok o tom, či bolo vyjadrenie uverejnené neskreslene/nepravdivo spravili čitatelia, tak sa ponecháva na svojvôli vydavateľa ako to posúdi... presný opak je vo verejnom záujme, teda povinnosť vydavateľa zverejniť odpoveď, ak žiadateľ tvrdí, že vydavateľ jeho vyjadrenie skreslil alebo zmenil... Verejným záujmom sú objektívne (pravdivé) informácie a aj keď je vydavateľ súkromná osoba, má (mala by mať) povinnosť takéto a len takéto informácie šíriť / publikovať...

O

N

Účelom tohto ustanovenia je zbaviť vydavateľa a tlačovej agentúry povinnosti uverejniť odpoveď, ktorou žiadateľ reaguje na svoje vlastné skutkové tvrdenie, ak jeho obsah nebol novinárskym spracovaním zmenený alebo skreslený. Ak k takejto zmene alebo skresleniu došlo a vydavateľ odpoveď napriek tomu neuverejní, žiadateľ sa môže obrátiť na súd. V súdnom konaní sa tiež môže domáhať náhrady nemajetkovej ujmy v peniazoch podľa Občianskeho zákonníka.

Verejnosť

bod 17 § 10 ods. 4 
Súčasná platná právna úprava núti vydavateľa uverejniť odpoveď pod sankciou od 50 tis. Sk do 150 tis. Sk (v prospech žiadateľa, teda akési kvázi odškodné za porušenie jeho subjektívneho práva - nerešpektovaného práva na odpoveď) ; tým, že odsek 4 rušíte sa de facto stane právo na odpoveď neúčinným, pretože vydavateľ nebude (!) mať žiadnu reálnu motiváciu rešpektovať právo žiadateľa/dotknutej osoby... sankcia bola z ekonomického hľadiska vydavateľa nepodstatná, ale napriek tomu si jej existenciu uvedomoval, a to ho materiálne nútilo aspoň sa zamyslieť a zvážiť, či bude brutálne ignorovať právo dotknutej osoby alebo ho bude rešpektovať (a tým nepriamo rešpektovať aj verejný záujem) a odpoveď uverejní. 
Pokuta (odškodné) nemá byť likvidačné, ale úplné zrušenie je vlastne verejný návod, aby vydavatelia beztrestne porušovali právo dotknutej osoby a odpoveď nezverejňovali... samozrejme, súdnou cestou sa dá domôcť k donúteniu vydavateľa, aby uverejnil odpoveď, avšak je to v hlbokom rozpore s potrebou uverejniť odpoveď v čo n a j k r a t š o m čase, aby jednak bolo právo dotknutej osoby poškodené čo najmenej (čas hrá v neprospech dotknutej osoby) a jednak aby aj verejný záujem na objektívnych informáciách bol čo najskôr (ako je to možné) napravený.... Pravý opak by malo MK SR zakotviť do návrhu, a to výrazne vyššiu sumu , aby síce nebola likvidačná, ale aby reálne pociťoval vydavateľ následky svojho konania a najmä, aby ho výška sumy odradila od opakovaného porušovania tohoto subjektívneho práva... ! MK SR je štátny orgán, nie reprezentant vydavateľov a preto má povinnosť konať v najširšom záujme občanov / verejnosti - teda vo verejnom záujme, a to najmä v súlade s Ústavou, ktorá ako základ chráni základné ľudské práva a slobody. Z návrhu zrušiť odsek 4 je úplne zrejmé, že MK SR zastupuje výlučne záujem vydavateľov.

O

N

Cieľom navrhovanej úpravy je zabrániť prípadom dvojitého postihu vydavateľov a tlačovej agentúry. Súd bude rozhodovať iba o merite veci, teda o povinnosti zverejniť opravu, odpoveď alebo dodatočné oznámenie. V prípadoch, kedy dôjde k neoprávnenému zásahu do osobnostných práv, má dotknutá osoba právo žiadať o náhradu nemajetkovej ujmy v peniazoch v rámci konania o ochranu osobnosti podľa Občianskeho zákonníka. Spodná ani horná hranica takto priznanej sumy nie je zákonom nijako stanovená, preto bude len na rozhodnutí súdu, akú sumu s prihliadnutím na okolnosti konkrétneho prípadu prizná.

Verejnosť

K čl. I, 12. bod a 14. bod 
Mediálny inštitút žiada v oboch ustanoveniach slová „ vyhradí, zreteľne označí a odlíši“ nahradiť slovami „vyhradí a zreteľne označí tak, aby bol rozlíšiteľný“. 

Odôvodnenie: Návrh žiada od vydavateľa/tlačovej agentúry, aby miesto nielen vopred vyčlenil, ale aby ho aj označil a dokonca aj odlíšíl; je pritom zrejmé, že podľa návrhu predkladateľa označenie samotné nestačí, čo je absurdné a v praxi môže spôsobovať problémy. Preto sa navrhuje, aby označenie samotné spĺňalo zároveň kritérium odlíšiteľnosti.

O

N

Vydavateľ a tlačová agentúra sú povinní vopred vyhradené miesto na uverejňovanie opráv, odpovedí alebo dodatočných oznámení nielen zreteľne označiť, ale aj odlíšiť od ostatného obsahu vydania periodickej tlače alebo agentúrneho spravodajstva, pričom je na konkrétnom vydavateľovi alebo tlačovej agentúre, akým spôsobom to zabezpečí. Podľa vyjadrenia zástupcov vydavateľov preiodickej tlače, uvedené ustanovenie nebude v praxi spôsobovať žiadne aplikačné problémy.

Verejnosť

K čl. I, 23. bod 
Mediálny inštitút žiada doplniť § 113a na konci bodkočiarkou a týmito slovami: „to sa nevzťahuje na súdne konanie o návrhu podanom podľa § 10 ods. 2 v súvislosti s právom na odpoveď, ak ho podala osoba, ktorá je orgánom verejnej moci a je od 1. júna 2011 vylúčená z práva na odpoveď podľa § 8 ods. 2 písm. a), a to bez ohľadu na to, či súčasťou takéhoto návrhu je i návrh na priznanie primeranej peňažnej náhrady.“. 

Odôvodnenie: Je nevyhnutné, aby so zmenou uplatňovania práva na odpoveď boli zastavené aj súdne konania, v ktorých je jednou zo sporových strán nie verejný činiteľ ako súkromná osoba, ale priamo orgán verejnej moci (najmä rôzne ministerstvá, úrady a pod.).

O

N

Nie je žiadny dôvod na to, aby sa prechodné ustanovenie nevzťahovalo na súdne konanie o návrhu podanom podľa § 10 ods. 2 v súvislosti s právom na odpoveď, ak ho podala osoba, ktorá je orgánom verejnej moci a to bez ohľadu na to, či súčasťou takéhoto návrhu je i návrh na priznanie primeranej peňažnej náhrady.

Verejnosť

K čl. I, 9. bod a 11. bod 
Mediálny inštitút žiada z čl. I, 9. bodu vypustiť tieto slová: „za slovo „obsahuje“ vkladajú slová „nepravdivé, neúplné alebo pravdu skresľujúce“ a“. Zároveň žiadame vypustiť 11. bod (v čl. I) bez náhrady. 

Odôvodnenie: Z práva na odpoveď sa návrhom predkladateľa vylučujú verejní činitelia (resp. orgány), preto nie je žiaduce, aby boli z práva na odpoveď vyňaté i pravdivé informácie, keďže ochrana súkromia má pri eliminovaní „verejných osôb“ prednosť pred slobodou prejavu (pri uplatnení slobody prejavu musí byť aj zverejnenie pravdivej informácie oprávnené legitímnym záujmom, čo vyplýva z ustálenej judikatúry ESĽP). Navyše konštrukcia tohto práva v platnom znení zákona vychádza zo subjektívneho zásahu do osobných/osobnostných práv, a nie tak, ako právo na opravu, z objektívnych pravdivostných hodnôt, ktoré tvrdenie nesie.

O

N

Návrh zákona týmto zosúlaďuje inštitút práva na odpoveď s Odporúčaním Rady Európy R (2004)16 o práve na odpoveď v prostredí nových médií, v ktorom boli vymedzené minimálne zásady rozsahu práva na odpoveď. Podľa tohto odporúčania by „akákoľvek fyzická alebo právnická osoba bez ohľadu na národnosť či miesto pobytu mala mať právo na odpoveď či zodpovedajúci opravný prostriedok umožňujúci možnosť reagovať na akékoľvek informácie v médiách, ktoré prezentujú nepresné fakty o tejto osobe, a ktoré ovplyvňujú jej osobné práva“. Z uvedeného dôvodu považujeme navrhované vymedzenie skutkových tvrdení, na ktoré je možné reagovať odpoveďou, za dostatočné.

Verejnosť

Všeobecne 
K predkladanému návrhu zákona Mediálny inštitút uplatňuje tieto pripomienky: 

Predkladaný zákon rieši problémy práva na nápravu iba čiastočne. Naďalej ponecháva v platnosti zákonnú objektívnu zodpovednosť za citáciu tretej osoby, pokiaľ nie je osobou podľa § 5 ods. 2 písm. a) tlačového zákona. Vydavateľ tak musí preukázať nielen skutočnosť, že niečo tretia osoba povedala, ale často aj to, že to, čo tretia osoba tvrdila, je pravdou. 
Pokiaľ ide o zodpovednosť, naďalej pokračuje nerovnaké zaobchádzanie s vysielateľmi (napr. zodpovedajú, na rozdiel od vydavateľov, aj za obsah oznámenia v naliehavom verejnom záujme, aj keď jeho obsah ani zverejnenie nemôžu nijako ovplyvniť). 
Pokiaľ ide o prepojenie jednotlivých inštitútov nápravy s ochranou osobnosti podľa OZ, ani tu návrh nepokročil (snáď s výnimkou zániku práva na opravu v prípade práva na odpoveď) a naďalej nezohľadňuje prekrývanie sa jednotlivých satisfakčných nárokov a tým aj reťazenie sa súdnych sporov. 

Mediálny inštitút preto žiada najmä vyňatie zo zodpovednosti tzv. citácie identifikovaných tretích osôb (a identifikovaných zdrojov) a rovnaké zaobchádzanie s vysielateľmi, pokiaľ ide o výnimky zo zodpovednosti. Navrhuje sa tiež prehodnotenie znenia OZ a tlačového zákona tak, aby sa satisfakcia uplatňovala iba raz.

O

N

Obmedzenie zodpovednosti vydavateľa za obsah zverejnených informácií tak, ako ich navrhuje táto novela považujeme za dostatočný, keďže jednak sa okruh subjektov podľa § 5 ods. 2 písm. a) rozširuje aj na ústavných činiteľov a jednak sa rozširuje okruh dôvodov, kedy vydavateľ a tlačová agentúra nie sú povinní uverejniť odpoveď a to v § 8 ods. 7 písm b) ak žiadosť o odpoveď smeruje proti skutkovému tvrdeniu obsiahnutému vo vyjadrení žiadateľa o odpoveď, ak sa jeho spracovaním pre uverejnenie nezmenil ani neskreslil jeho pôvodný obsah. 
Zaviesť rovnakú zodpovednosť, resp. nezodpovednosť vysielateľa za obsah odvysielaných informácií ako má vydavateľ nie je možné, keďže samotná koncepcia zodpovednosti vydavateľa a vysielateľa je odlišná. Kým tlačový zákon výslovne uvádza, že za obsah periodickej tlače zodpovedá vydavateľ, ak tento zákon neustanovuje inak, zákon o vysielaní a retransmisii upravuje redakčnú zodpovednosť ako vykonávanie účinnej kontroly nad výberom programov a nad ich časovým usporiadaním do programovej štruktúry, ak ide o vysielanie, alebo do katalógu programov, ak ide o audiovizuálnu mediálnu službu na požiadanie. Aj podľa smernice Európskeho parlamentu a rady 2010/13/EÚ z 10. marca 2010 o koordinácii niektorých ustanovení upravených zákonom, iným právnym predpisom alebo správnym opatrením v členských štátoch týkajúcich sa poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb (smernica o audiovizuálnych mediálnych službách) (kodifikované znenie) redakčná zodpovednosť nevyhnutne neznamená akúkoľvek právnu zodpovednosť podľa vnútroštátneho práva za poskytovaný obsah alebo služby. 
Upravovať znenie Občianskeho zákonníka nepovažujeme za potrebné, keďže podľa navrhovaného znenia bude možné v jednom konaní žiadať, aby súd zverejil odpoveď žiadateľa a v tej istej žalobe sa navrhovateľ môže domáhať aj aby sa upustilo od neoprávnených zásahov do práva na ochranu osobnosti, aby sa odstránili následky týchto zásahov a aby mu bolo dané primerané zadosťučinenie podľa Občianskeho zákonníka. Rovnako sa môže v tomto konaní domáhať náhrady nemajetkovej ujmy v peniazoch. Aj v prípade, že by vydavateľ uverejnil odpoveď žiadateľa, ak tento bude subjektívne pociťovať zázsah do svojho práva na ochranu osobnosti za tak silný, že toto nebude považovať za dostatočnú satisfakciu, nič mu nebráni, aby sa domáhal súdnej ochrany práva na ochranu svojej osobnosti podľa Občianskeho zákonníka. Preto inú zmenu uvedených inštitútov ako je navrhovaná v tomto zákone nepovažujeme za vhodnú a potrebnú.