Informácia
Siedma správa o implementácii Akčného programu Medzinárodnej   konferencie  OSN o populácii a rozvoji   (ICPD, Káhira 1994)   a Kľúčových   opatrení   prijatých na 21. Osobitnom  zasadnutí    Valného    zhromaždenia  OSN  (New  York  1999)
 v Slovenskej republike za rok 2006

Úvod
Siedma správa má informatívny charakter. V roku 2006 sa v Slovenskej republike nevyskytli žiadne závažnejšie nepriaznivé okolnosti pre implementáciu záverov káhirskej konferencie. Pro - populačná a demografická problematika sa stala súčasťou Programového vyhlásenia vlády SR. Monitoring médií nezaznamenal spochybňovanie záverov káhirskej konferencie ako celku a uvedená problematika a stretla s vyšším záujmom zo strany médií. 

1.  Inštitucionálna báza implementácie záverov káhirskej konferencie

Slovenská republika od roku 2000 pokračuje v implementácii záverov káhirskej konferencie o populácii a rozvoji. Aktivity realizuje na báze národného inštitucionálneho mechanizmu implementácie, ktorý v roku 2006 tvorili nasledujúce organizácie a inštitúcie:
•	Výskumné demografické centrum INFOSTATu;
•	Štatistický úrad SR; 
•	MPSVR SR, Sekcia sociálnej a rodinnej politiky, Odbor rodinnej a rodovej politiky;
•	Centrum technickej pomoci Fondu OSN pre populáciu (UNFPA CST) v Bratislave;
•	Inštitút pre výskum práce a rodiny;
•	Migračný úrad SR;
•	Inštitút finančnej politiky MF SR;
•	Ústredie práce, sociálnych vecí a rodiny (odbor poradensko-psychologických služieb);
•	Slovenské národné stredisko pre ľudské práva;
•	Univerzita Komenského; 
•	Mimovládne organizácie (MVO). 

Zhrnutie pôsobenia medzirezortnej pracovnej skupiny pri  implementácii záverov káhirskej konferencie za rok 2006

Základnou koordinačnou štruktúrou inštitucionálneho mechanizmu bola aj v roku 2006 medzirezortná pracovná skupina pracovne nazvaná „Káhira“, ktorá pracuje ako poradný orgán ministerky práce, sociálnych vecí a rodiny SR pri Sekcii sociálnej a rodinnej politiky MPSVR SR, odbore rodinnej a rodovej politiky.
Zastúpenie v pracovnej skupine majú rezorty, ktoré sa v roku 2000 prihlásili k implementácii záverov káhirskej konferencie  o populácii a rozvoji (MS SR, MP SR, MZ SR, MŠ SR, MZV SR, MVRR SR, MŽP SR, MO SR, ŠÚ SR) a vyššie uvedené ďalšie organizácie a inštitúcie, ktoré sa postupne začlenili do spolupráce.
Komunikačný priestor na presadzovanie, implementáciu a výmenu názorov členov skupiny bol vytvorený na pravidelných demografických popoludniach vo Výskumnom demografickom centre INFOSTATu v spolupráci s Prírodovedeckou fakultou Univerzity Komenského. V roku 2006 sa uskutočnilo 10 stretnutí. Dňa 26.1.2006 sa uskutočnilo stretnutie k Zelenej knihe EK „Nová medzigeneračná zmluva ako odpoveď na demografické zmeny“.   
V rámci jednotlivých ministerstiev a ostatných orgánov ústrednej štátnej správy sa realizovali aktivity, ktoré súviseli s implementáciou programu káhirskej konferencie. 
V roku 2006 pracovná skupina pripravovala podklady pre spracovanie Druhej a tretej východiskovej správy k Dohovoru o odstránení všetkých foriem diskriminácie žien (CEDAW), k priebežnému odpočtu plnenia Národného akčného plánu na prevenciu a elimináciu násilia páchaného na ženách.
Práca členov medzirezortnej pracovnej skupiny Káhira sa v súvislosti s implementáciou záverov káhirskej konferencie v roku 2006 sústredila na prípravu materiálov:
•	Opatrenia na zosúladenie rodinného a pracovného života,
•	Stratégia vyrovnávania sa s demografickými zmenami. 

Opatrenia na zosúladenie rodinného a pracovného života
 MPSVR SR, odbor rodinnej a rodovej politiky gestoroval prípravu materiálu „Návrh opatrení na zosúladenie rodinného a pracovného života na rok 2006 s výhľadom do roku 2010“. Materiál bol schválený vládou SR dňa 21. júna 2006 uzn. č. 560/2006 ako základný strategický dokument vlády SR.
Hlavným cieľom materiálu je príprava koncepčného riešenia zosúladenia rodinného a pracovného života v rôznych etapách a životných situáciách, tak aby sa podporilo zvýšenie zamestnateľnosti a zamestnanosti osôb s rodinnými povinnosťami a znížilo riziko, že sa tieto  osoby stanú objektom diskriminácie  na trhu práce z dôvodu starostlivosti o rodinu.  Zameriava sa predovšetkým na oblasť legislatívnu a normatívnu, prorodinné fungovanie inštitúcií a organizácií, rozšírenie podporných služieb pre rodiny, zvyšovanie pružnosti školského a mimoškolského systému a dostupnosti informácií a vzdelávania pre všetky skupiny obyvateľstva ale aj na zvýšenie informovanosti zamestnávateľských organizácií o prínose politík priateľských k rodine. 
Jedným z opatrení, ktorým MPSVR SR už šesť rokov motivuje zamestnávateľov k vytváraniu pracovných podmienok priateľských k rodine a rodovej rovnosti je súťaž „Zamestnávateľ ústretový k rodine“. Súťaž bola vypracovaná na základe kritérií, ktoré sú európskymi štandardmi pre prácu „priateľskú rodine a rodovej rovnosti“ a je dôležitou platformou pre výmenu dobrých skúseností. Zamestnávatelia si veľakrát nedostatočne uvedomujú priamy prínos pro - rodinných opatrení. Predovšetkým pracovné prostredie  priateľské k rodine znižuje hladinu stresu, čím sa znižuje chorobnosť, náklady na nové výberové konania, zvyšuje sa produktivita práce a udržanie lojálnych a kvalitných zamestnancov, čo sa odráža na ekonomických výsledkoch podniku. Práca priateľská k rodinnému životu zamestnancov a zamestnankýň valorizuje prácu (viac pracovných miest a dlhší a kvalitnejší pracovný život v produktívnejšej a výkonnejšej Európe). Medzi základné ciele súťaže patrí:
•	verejné ocenenie zamestnávateľov, ktorí venujú systematickú pozornosť zosúladeniu pracovného a rodinného života a vytváraniu rovnosti príležitostí pre  ženy a mužov;
•	motivácia zamestnávateľov k vytváraniu podmienok, ktoré sú citlivé ku konkrétnym rodinným povinnostiam zamestnancov a zamestnankýň;
•	šírenie myšlienok ústretovosti a ich efektu pre zvýšenie produktivity, kreativity, lojality, spokojnosti a spoľahlivosti zamestnancov;
•	oboznamovanie a sprostredkovanie informovanosti o pružnej a flexibilnej organizácii práce a pracovného času, na mieru ušitého sociálneho programu vrátane služieb pre rodiny ako aj celkovej spoločenskej zodpovednosti firiem, plánov rodovej rovnosti;
•	propagovanie rodovej rovnosti v prístupe k zamestnaniu, pracovným podmienkam, odbornému rastu a kariérnemu postupu, odmeňovaniu a odstraňovaniu rodových stereotypov.

Súťaž je hodnotená v rámci 3 súťažných kategórií: rodinná politika, rovnosť príležitostí žien a mužov a najoriginálnejšie opatrenie pre rodinu pre malých zamestnávateľov. Zamestnávatelia prihlasujú do súťaže opatrenia, ktoré realizovali v oblasti flexibility práce a pracovného času, opatrenia na personálny rozvoj zamestnancov, opatrenia v rámci služieb pre rodiny ako pomoc pri starostlivosti o deti a členov rodiny,  pomoc pri zabezpečovaní chodu domácnosti, finančné príspevky rodinám zamestnancov, ako aj podpora voľnočasových a rekreačných aktivít zamestnancov. V kategórii rovnosť príležitostí sa sleduje rodová štruktúra zamestnancov,  vrátane zamestnancov v rozhodovacích pozíciách. Veľký dôraz sa kladie na rodovo nediskriminujúce odmeňovanie, prijímanie do zamestnania, rodovo citlivú podporu odborného a kariérneho rastu a kvalifikácie žien a mužov. Zvýšená pozornosť sa venuje vekovej štruktúre a celkovej diverzite.  

Stratégia vyrovnávania sa s demografickými zmenami 
Najdôležitejšou aktivitou v súvislosti s implementáciou záverov káhirskej konferencie o populácii a rozvoji v roku 2006 boli prípravné práce na spracovaní stratégie populačnej politiky. Intenzívne práce boli ukončené v júni 2006 vypracovaním návrhu „Aká je a aká by mala byť stratégia na vyrovnávanie sa s demografickými zmenami v SR“. Návrh materiálu je v Prílohe č. 2.
Materiál obsahuje analýzu súčasnej demografickej situácie a zaoberá sa najnovším vývojom základných demografických procesov, aktuálnou skladbou populácie SR. Špeciálna pozornosť je venovaná príčinám a dôsledkom procesu starnutia a zmenám v štruktúre rodín. Zároveň upozorňuje na regionálne a rodové rozdiely v populačnom vývoji a na medzinárodné súvislosti. Návrh bol predložený na verejnú diskusiu zverejnením na webovskej stránke MPSVR SR od 26. júna do 26. júla 2006. 
Najväčší záujem prejavili experti z oblasti demografie, mimovládne organizácie a samosprávne kraje. Navrhnuté bolo napríklad rozšíriť všeobecné hodnotové východiská stratégie populačnej politiky o rešpektovanie dôstojnosti každého človeka, rešpektovanie práva rodičov  slobodne a informovane rozhodovať o počte a časovom odstupe narodených detí, rovnaké práva a zodpovednosti žien a  mužov za deti, medzigeneračná a vnútrogeneračná solidarita.  Demografi upozornili, že hlavný problém nie je samotné starnutie obyvateľstva či zastavenie populačného rastu. Starnutie zhora alebo starnutie ako súčasť procesu stabilizácie je prirodzený proces, ktorý netreba riešiť, ale iba vziať na vedomie a jednoducho sa mu prispôsobiť, napríklad iným rozložením výdavkov na spotrebu. Problémom je starnutie kombinované s vymieraním, t. j. s plodnosťou pod záchovnou úrovňou. V tomto prípade ide o urýchľované starnutie, ktoré nie je prirodzené a nedokáže sa samo zastaviť.
Spracovaný materiál, ako východisková formulácia pre problematiku, bol hodnotený pozitívne a  odporúčaný ako prijateľný podklad pre ďalšie úvahy o stratégii populačnej politiky. Pre demografickú stratégiu ako novo koncipovanú oblasť sa navrhuje primárne sa zaoberať nasledovnými otázkami:
•	ako môže verejná politika prispieť k zdravej pro-rodinnej politike a vyššej udržateľnej pôrodnosti založenej na naplnení želaní potenciálnych rodičov;
•	ako možno ďalej zvýšiť zamestnanosť žien a starších ľudí, aby SR dosiahla ciele lisabonskej stratégie;
•	ako zabezpečiť, aby vyrovnanie sa s dôsledkami starnutia populácie bolo fiškálne udržateľné a nebolo v rozpore s cieľmi v oblasti zamestnanosti;
•	akú úlohu bude zohrávať v populačnej politike riadená migrácia.

Akčný program káhirskej konferencie sa v roku 2006 podarilo implementovať vďaka významným aktivitám, ktoré vykonali predovšetkým Výskumné demografické centrum INFOSTATu, MPSVR SR,  Štatistický úrad SR, Migračný úrad Ministerstva vnútra SR, MVRR SR, MŠ SR, MZ SR a ďalšie rezorty. 
Významný vplyv na zmeny v demografických štruktúrach  má bytová politika. Ministerstvo výstavby a regionálneho rozvoja SR má vypracovanú „Koncepciu štátnej bytovej politiky do roku 2005 s výhľadom do roku 2010“. V rámci rozvoja bývania je v nej okrem iného zdôraznená potreba riešenia dvojgeneračného bývania a tiež rozširovanie podielu výstavby nájomných bytov stavaných a prevádzkovaných na neziskovom princípe, čím sa zlepšuje dostupnosť primeraného bývania domácnostiam s nižšími príjmami. 
V časti sociálna politika v bývaní sa okrem smerovania podpory štátu najmä na výstavbu nájomných bytov, vrátane malometrážnych bytov určených pre nižšie príjmové skupiny obyvateľstva, odporúča tiež organizovanie výstavby bytov prostredníctvom samosprávy vyšších územných celkov.
Pre realizáciu tejto problematiky MVRR SR vytvára právne a ekonomické predpoklady. V nadväznosti na uznesenie vlády SR č. 813/2002 bol s účinnosťou od 1. augusta 2002 zavedený nový model financovania výstavby nájomných bytov. Pre realizáciu tohto modelu financovania výstavby nájomných bytov vydalo MVRR SR už v roku 2002 smernicu č. 8. Od 15. februára 2004 nadobudla účinnosť smernica MVRR SR č. 2/2004, ktorou sa určujú pravidlá pre poskytovanie dotácií na obstarávanie nájomných bytov určených pre občanov, ktorých príjmy nepresahujú trojnásobok životného minima. Dňa 15.12.2006 bol vydaný Výnos Ministerstva výstavby a regionálneho rozvoja SR č. 5858-1/2006, ktorým sa mení výnos MVRR SR č.6044-1/2005 o poskytovaní dotácií zo štátneho rozpočtu obciam na rozvoj bývania. V tomto výnose sú uvedené podmienky a kritéria o poskytovaní dotácií v rámci Programu rozvoja bývania okrem iných aj na  obstarávanie nájomných bytov. 
Na výstavbu nájomného bytu alebo prestavbu nebytového priestoru na nájomný byt sa poskytuje dotácia diferencovane podľa obstarávacích nákladov stavby, pri dodržaní limitu nákladov na m^2 podlahovej plochy a stanovenej výmery bytu.  Najviac využívaným účelom zo Štátneho fondu rozvoja bývania je výstavba, resp. kúpa bytu v bytovom dome alebo rodinnom dome a výstavba nájomných bytov obcami. Podporu možno poskytnúť aj na výstavbu zariadení sociálnych služieb a obnovu bytovej budovy. Na základe uvedeného možno konštatovať, že štát v spolupráci s obcami vytvára podmienky na dostupnosť bývania aj sociálne slabším skupinám obyvateľstva.
V oblasti regionálneho rozvoja MVRR SR poskytuje žiadateľom pomoc formou dotácie na rozvoj regiónov v rámci Programu štátnej pomoci na rozvoj okresov s vysokou mierou nezamestnanosti.
Ministerstvo školstva SR pre vytvorenie užšieho spojenie rastu zamestnanosti s pozitívnymi zmenami v úrovni a kvalite vzdelania ako východiskového predpokladu vytvárania znalostnej ekonomiky pripravilo materiál „Návrh Stratégie celoživotného vzdelávania a celoživotného poradenstva“ s cieľom vytvoriť predpoklady pre rozvoj celoživotného vzdelávania a celoživotného poradenstva na všetkých úrovniach vzdelávania, zabezpečiť efektívne prepojenie celoživotného vzdelávania s potrebami regionálneho a miestneho trhu práce, zabezpečiť prístup k celoživotnému vzdelávaniu a k informačným  a poradenským službám.
Dôležitým cieľom je vytvoriť také podmienky, ktoré by zvýšili účasť obyvateľov na celoživotnom vzdelávaní v súvislosti s vytváraním konkurenčnej schopnosti znalostnej ekonomiky, na ktoré upriamuje pozornosť Lisabonská stratégia EÚ.
Rast vzdelanosti nebol na Slovensku v poslednom desaťročí rozvojovou prioritou. Podiel verejných výdavkov na ľudské zdroje bol v roku 2002 tretí najnižší v EÚ a rovnal sa 83 % priemeru EÚ - 25. Napriek problémom v kvalite pracovného potenciálu, ktoré sa v posledných rokoch zväčšujú, zostáva SR z hľadiska využívania pracovných síl ešte stále atraktívnou lokalitou vďaka pružnému trhu práce a nízkym mzdovým nákladom.
Na udržanie komparatívnej výhody v ponuke pracovných síl bude treba v SR zvýšiť úroveň vzdelanosti, najmä podstatne zvýšiť podiel obyvateľstva s vysokoškolským vzdelaním a na všetkých stupňoch vzdelania priblížiť jeho obsah potrebám trhu práce. Vykonanie reformy školstva zameranej na rozvíjanie komunikačných, analytických a tvorivých schopností spolu so zvyšujúcim sa intelektuálnym potenciálom učiteľstva umožní, aby sa školstvo SR priblížilo už v rokoch 2007 – 2013 k úrovni vzdelávacieho systému vyspelých krajín EÚ. 
Ministerstvo zdravotníctva SR vypracovalo Koncepciu geriatrickej starostlivosti pre zlepšenie zdravia starších ľudí a zlepšenie poskytovania  geriatrickej starostlivosti, ktorá sleduje  najmä nasledujúce ciele:
•	Aktualizácia a zvyšovanie rozsahu primárnej prevencie, 
•	Prevencia aterosklerózy a liečba jej komplikácií, najmä ischemickej choroby srdca a dolných končatín, prevenciu a liečba náhlych mozgových príhod, liečba hypertenzie, diabetu a jeho komplikácií, maligných ochorení, chrípky a zápalu pľúc, 
•	Starostlivosť o pacientov s geriatrickými syndrómami (pády, poruchy mobility, inkontinencia, prevencia a liečba malnutrície), 
•	Starostlivosť o dementné osoby, 
•	Terminálna starostlivosť, 
•	Prispôsobenie siete geriatrických pracovísk demografickému vývoju obyvateľstva a potrebám jednotlivých regiónov, 
•	Zvýšenie kvality poskytovania zdravotnej starostlivosti tejto skupine obyvateľstva. 

V rámci realizácie štátnej politiky ochrany starších ľudí Ministerstvo zdravotníctva SR vo svojej pôsobnosti plní úlohy „Národného programu ochrany starších ľudí“ a spolupracovalo s MPSVR SR pri príprave „Národnej správy o stratégiách sociálnej ochrany a sociálnej inklúzie pre roky 2006-2008“. 
Správa sa zaoberá osobitnými výzvami troch pilierov sociálnej inklúzie, dôchodkov a zdravotnej a dlhodobej starostlivosti a má snahu priniesť súhrnné informácie a posolstvá a zámery v danom sektore. V súlade s metodikou Európskej komisie je strategickým dokumentom, ktorý v previazaní na Stratégiu konkurencieschopnosti Slovenska do roku 2010 (Lisabonskú stratégiu) a Národný program reforiem 2006-2008 opisuje kľúčové priority a opatrenia na ich dosiahnutie, ktoré Slovenská republika považuje v rokoch 2006-2008 za významné v dosahovaní cieľa predchádzania a odstraňovania chudoby a sociálneho vylúčenia, ktoré súvisia s demografickými zmenami.
Ministerstvo pôdohospodárstva SR zabezpečuje konkurencieschopnosť a trvalú udržateľnosť poľnohospodárstva, potravinárstva a lesného hospodárstva vo vidieckom priestore a regionálne vyvážený rozvoj celého odvetvia. Poľnohospodárstvo podstatnou mierou prispieva k udržiavaniu funkčnej vidieckej infraštruktúry a osídlenia.
Udržateľný rozvoj poľnohospodárstva a vidieka je významným predpokladom vyrovnávania  ekonomických a sociálnych rozdielov medzi regiónmi Slovenska. Rozvoj zamestnanosti založený na diverzifikácii poľnohospodárskych a nepoľnohospodárskych činností bude jednou z podmienok udržania osídlenia na vidieku. V nepriaznivých výrobných podmienkach vzrastie význam poľnohospodárstva zameraného na extenzívnejšiu, výraznejšie environmentálne zameranú poľnohospodársku výrobu a na udržiavanie kultúrneho rázu krajiny a ochrany prírodných hodnôt.
V budúcnosti sa bude zvyšovať úloha poľnohospodárstva ako výrobcu obnoviteľných zdrojov energie. Tieto môžu nadobudnúť značný strategický význam v krajine, akou je Slovensko, ktorá je odkázaná na dovoz energetických surovín a ktorej produkčný potenciál pôdneho fondu prevyšuje možnosti jeho využívania na potravinovú produkciu.
Migračný úrad Ministerstva vnútra SR zodpovedá za tvorbu a realizáciu migračnej politiky Slovenskej republiky v oblasti azylu a dopadov medzinárodnej migrácie súvisiacej s poskytnutím azylu. V roku 2006 pokračoval v aktivitách ústredného orgánu štátnej správy v oblasti azylovej problematiky a iniciatívach na pomoc pri integrácii migrantov a odstraňovaní prekážok ich integrácie. Priebežne sa plnil základný dokument migračnej politiky pod názvom Zásady migračnej politiky Slovenskej republiky. Intenzívne práce prebiehali v súvislosti s novelou zákona o azyle. 
Za rok  2006  bol celkový počet žiadateľov o udelenie azylu 2 871. Udelený azyl 8, udelené štátne občianstvo 4. Najviac žiadateľov o udelenie azylu bolo z nasledovných štátov: India (727), Ruská federácia (463), Moldavsko (385), Gruzínsko (209), Irak (206), Bangladéš (183), Pakistan (182), Čína (164), Vietnam (63), Palestína (56), Afganistan (41). Žiadatelia o udelenie azylu  prichádzajú z rôznych krajín aj veľmi chudobných, ich materiálna situácia je rozdielna. V priebehu azylovej procedúry na území Slovenskej republiky sú žiadateľom o udelenie azylu zabezpečené životné podmienky zodpovedajúce ich štatútu.  Sociálna pomoc žiadateľom o udelenie azylu je zabezpečená predovšetkým zo štátnych zdrojov a doplnkovo aj z prostriedkov medzinárodných organizácií UNHCR, IOM a mimovládnych organizácií. 
Pre žiadateľov o udelenie azylu je zabezpečené ubytovanie a strava v azylových zariadeniach MÚ MV SR (ďalej len „migračný úrad“). Týmto osobám štát zaisťuje v azylových zariadeniach tiež hygienické prostriedky, posteľnú bielizeň, v prípade potreby ošatenie najmä z  charitatívnych zbierok prostredníctvom mimovládnych organizácií, ktoré spolupracujú s migračným úradom formou projektov. Pokiaľ žiadateľ o udelenie azylu nenarušuje  vnútorný poriadok azylových zariadení má nárok aj na vreckové. 
Podľa novely Zákona o azyle č. 480/2002 môže žiadateľ o udelenie azylu od februára 2005 vstupovať do pracovnoprávneho vzťahu, ak sa o jeho žiadosti o udelenie azylu nerozhodne do jedného roka  od začatia konania, okrem prípadu, ak  sa  žiadosť o  udelenie  azylu zamietla ako zjavne neopodstatnená alebo ako neprípustná.
Pri riešení otázok súvisiacich s poskytovaním zdravotníckej starostlivosti je žiadateľom o azyl poskytnutá liečebno-preventívna starostlivosť v rozsahu nevyhnutného a neodkladného zdravotného ošetrenia v súlade so zákonom č.98/1995 Z. z. o Liečebnom poriadku v znení neskorších predpisov. Povinnosťou štátu je zabezpečiť aj ich prípadné dlhodobejšie liečenie, čo je samozrejme finančne veľmi náročné.
Prostredníctvom iniciatívy EQUAL, ktorá je financovaná Európskym spoločenstvom,    migračný úrad formou  projektu „Pozitívne ovplyvňovanie verejnej mienky majoritnej spoločnosti v záujme uľahčenia integrácie azylantov a migrantov do spoločnosti“ napomáha usmerniť verejnú mienku v prospech integrácie azylantov do slovenskej spoločnosti. Migračný úrad zaznamenal tiež prvé ponuky od občanov SR, ktorí by uvítali spoluprácu azylantov v práci na súkromných farmách. 

Mimovládne organizácie (MVO) spolupracujúce so Spoločnosťou pre plánované rodičovstvo patrili aj v roku 2006 k najdôslednejším šíriteľom myšlienok  káhirskej konferencie. Prednáškovými aktivitami pre zdravotníckych pracovníkov, sociálnych pracovníkov, právnikov, policajtov a ďalších prispievali k šíreniu informácií o záveroch káhirskej konferencie.
Vzhľadom k získaniu finančných prostriedkov z fondov EÚ nastal oproti predchádzajúcim rokom výrazný nárast aktivít MVO v danej oblasti. Tematika reprodukčného a sexuálneho zdravia bola podporená finančne z Iniciatívy Spoločenstva EQUAL II. pre projekt „Gender mainstreaming v službách reprodukčného zdravia“. Cieľ projektu bolo využitie princípu gender mainstreaming v zdravotníctve. Súčasťou bolo vykonanie rodovej analýzy, zistenie príčin rodovej nerovnovážnosti, navrhnutie opravných opatrení a  implementácia vybraných opatrení do praxe. Rodový audit sa uskutočnil na pracoviskách reprodukčného zdravia a v medicínskom vzdelávaní. Na základe výsledkov analýzy budú navrhnuté opatrenie pre vyrovnávanie rodových rozdielov. Cez projekt sa zabezpečí vzdelanie multiplikátorov pre rodové tréningy, ktoré sú neoddeliteľnou súčasťou rodového scitlivovania a následne sa uskutočnia rodové tréningy na pracoviskách reprodukčného zdravia. Ako pilotný projekt sa realizovalo začlenenie rodového vzdelávania do vzdelávacieho programu vybranej vysokej školy medicínskeho zamerania.
V roku 2006 sa Spoločnosť pre plánované rodičovstvo zapojila do prípravných aktivít Európskeho roka rovnakých príležitostí pre všetkých vypracovaním projektu „Poradenské centrum rodovej rovnosti,“ ktorý bol schválený na realizáciu v roku 2007. Navrhované aktivity projektu chcú  zlepšiť implementáciu „gender mainstreamingu“ do praxe a prispieť tak k účinnejšiemu presadzovaniu rodovej rovnosti. Na dosiahnutie tohto cieľa sa v rámci projektu vytvorí podporná inštitucionálna štruktúra, ktorá bude poskytovať poradenstvo v oblasti „gender mainstreamingu“, vrátane právneho poradenstva, diseminácie materiálov a príkladov dobrej praxe, ako aj motivačno-informačnej kampane. Aktivity sa špeciálne sústredia na ženy s viacnásobnou diskrimináciou v rómskej komunite. Projekt bude implementovaný na celom území SR, pričom poradenské centrum bude mať sídlo v Bratislave.
Ďalšie  mimovládne organizácie sa zameriavajú na posilňovanie rodín vo výkone ich úloh dovnútra voči svojim členom a navonok voči spoločnosti. Ich vzdelávacie, formačné, informačné a sociálne služby  bezprostredne súvisia s populačnými témami a rozvojom. Podľa dvoch hlavných cieľov – posilnenie inštitúcie rodiny a realizácie zodpovedného rodičovstva a ochrana ľudského života vo všetkých jeho životných fázach – sú združené do dvoch asociácií. Prvý cieľ: posilnenie inštitúcie rodiny a realizácia zodpovedného rodičovstva sleduje Slovenská spoločnosť pre rodinu a zodpovedné rodičovstvo (SSRZR), druhý cieľ: ochrana ľudského života vo všetkých jeho fázach sleduje Fórum života. K trvalým prioritám činnosti patrí:
•	podpora výchovnej funkcie rodiny, podpora hlbšieho vedomia práv a zodpovednosti manželov a rodičov;
•	podpora vzdelávania a formácie detí a mládeže v príprave na manželstvo a zodpovedné rodičovstvo v rodinách, v školách a mimoškolských činnostiach;
•	podpora pro – rodinnej atmosféry vo verejnom živote, v masmédiách, v kultúre a politike.

2. Demografický vývoj a súvisiace aktivity 

Podľa predbežných demografických údajov ŠÚ SR sa v 1. až 3. štvrťroku 2006 v Slovenskej republike narodilo 40 704 živých detí (o 745 menej ako za rovnaké obdobie minulého roka) a zomrelo 39 507 osôb. Prirodzený prírastok obyvateľstva medziročne klesol o 821 na 1 197 osôb. Zahraničnou migráciou získala Slovenská republika 2 362 osôb (prisťahovalo sa 3 652 a vysťahovalo sa 1 290 osôb). Celkový prírastok obyvateľstva dosiahol
3 559 osôb (o 1 084 nižší ako pred rokom).	K 30. septembru 2006 mala Slovenská republika 5 392 739 obyvateľov (z toho bolo 51,5 % žien).  Úplné demografické informácie za rok 2006 budú zverejnené v 15. týždni.
Podľa Európskeho štatistického úradu (EUROSTATu) európske ženy žijú o šesť rokov dlhšie než muži. Priemerná dĺžka života je u žien 81,2 roka, zatiaľ čo u mužov 75,1 roka. Slovenské ženy sa v priemere dožívajú 78 rokov a slovenskí muži 70,3 roka, čo sú v poradí piate najnižšie hodnoty v EÚ‑25. Ešte nižšia priemerná dĺžka života je v Lotyšsku, Litve, Estónsku a Maďarsku. Naopak lepšie sú na tom ženy v Španielsku a Francúzsku, ktoré žijú takmer o šesť rokov dlhšie než Slovenky. V prípade mužov sa najdlhšieho veku dožívajú Švédi a Španieli, ktorí Slovákov prežijú v priemere o osem rokov. 

2.1. Základné demografické publikácie
	
Skúmaním demografického vývoja sa zaoberajú predovšetkým  Štatistický úrad SR a Výskumné demografické centrum INFOSTATu.
Štatistický úrad SR vydáva každoročne publikácie z oblasti demografického vývoja obyvateľstva SR. V roku 2006  boli okrem iných vydané nasledovné publikácie:
Stav a pohyb obyvateľstva v SR v roku 2005, publikácia, ktorá poskytuje údaje o prirodzenom a mechanickom pohybe obyvateľstva, počty obyvateľov podľa pohlavia a základné demografické údaje za SR, kraje, okresy a mestá v absolútnom a relatívnom vyjadrení.
Vývoj obyvateľstva SR v roku 2005, pravidelná ročná analýza, zahrňujúca základné poznatky o populačných javoch a procesoch v spoločnosti. Analyzované sú zmeny vo vývoji obyvateľstva a štruktúry obyvateľov podľa pohlavia, veku, rodinného stavu a podľa národnosti. Sú zhodnotené jednotlivé demografické procesy, t.j. vývoj sobášnosti a rozvodovosti, pôrodnosti a potratovosti, ďalej úmrtnosti, migračného pohybu, prírastkov a počtu obyvateľov. Záverečné kapitoly sú venované regionálnemu a medzinárodnému porovnaniu.

Podľa demografických údajov za rok 2005  je  z pohľadu reprodukcie obyvateľstva pozitívom, že tretí rok za sebou, sa medziročne narodilo viac živých detí, a tak po trojročnom úbytku obyvateľstva z prirodzeného pohybu v rokoch 2001 až 2003 zaznamenala Slovenská republika aj v roku 2005 prirodzený prírastok.
Úmrtnosť obyvateľstva sa v Slovenskej republike udržuje od roku 1993 pod hranicou 10 zomretých osôb na 1 000 obyvateľov. V roku 2005 zomrelo v  53 475 osôb, hrubá miera úmrtnosti sa medziročne zvýšila o 0,3 bodu na  9,9 ‰. 
Stredná dĺžka života pri narodení u mužov sa udržala nad hranicou 70 rokov, u žien sa blíži k hranici 78 rokov.
V roku 2005 bolo na Slovensku uzavretých  26 149 manželstiev, čo je o 1 736 menej ako pred rokom, tzn. rast sobášnosti, ktorý začal po roku 2001 sa v roku 2005 zastavil.
 Tendencia dlhodobého vzostupu rozvodovosti  na Slovensku pretrváva  s výnimkou  niektorých rokov od roku 1954. V roku 2005 bolo rozvedených 11 553 manželstiev, o 664 viac ako v predchádzajúcom roku. Na 100 uzavretých manželstiev pripadlo 44 rozvodov, čo je zatiaľ najvyššia dosiahnutá hodnota  indexu rozvodovosti.
Celkový prírastok ako výsledok prirodzeného a migračného pohybu obyvateľstva dosiahol v roku 2005 takmer 4,4 tisíc osôb, 22 % jeho objemu tvorí prirodzený prírastok a 78 % prírastok sťahovaním. 
Podstatným demografickým dôsledkom demografického vývoja obyvateľstva sú zmeny vo vekovej štruktúre. V poslednom desaťročí najvýraznejšie vplýval na vekovú štruktúru negatívny vývoj pôrodnosti, ktorý spôsobil starnutie populácie zdola, pretože klesalo zastúpenie detskej zložky. Proces starnutia sa ale bude zrýchľovať, pretože do postproduktívneho veku sa budú postupne  dostávať silné povojnové generácie a populácia začne starnúť i zhora.
Starnutie populácie je potrebné chápať ako objektívnu realitu a venovať príprave riešení dôsledkov tohto procesu náležitú pozornosť, pretože dopady budú mať vplyv na hospodárske, sociálne i politické oblasti života spoločnosti.
Z regionálneho hľadiska možno konštatovať, že prirodzený prírastok bol vytvorený v Prešovskom, Košickom a Žilinskom kraji, zvyšných 5 krajov zaznamenalo prirodzený úbytok. V Bratislavskom a Trnavskom kraji bol prirodzený úbytok kompenzovaný prírastkom sťahovaním, ale kraje Banskobystrický, Trenčiansky a Nitriansky zaznamenali v roku 2005 celkový úbytok obyvateľstva.
Reprodukčné charakteristiky má najpriaznivejšie Prešovský kraj (najvyššia sobášnosť a najnižšia rozvodovosť i index rozvodovosti, najvyššia pôrodnosť, najnižšia potratovosť a najnižšia úmrtnosť). Negatívnymi znakmi vývoja Prešovského kraja sú však vysoké miery novorodeneckej a perinatálnej úmrtnosti a úbytok obyvateľstva sťahovaním. Demografickým správaním sa Prešovskému kraju najviac približuje Žilinský kraj.
Na úrovni okresov z hľadiska základných demografických štruktúr, t.j. podľa pohlavia a veku, sú zaujímavé okresy Námestovo a Tvrdošín. Len v týchto dvoch okresoch SR majú vyššiu početnosť muži než ženy a zároveň patria tieto okresy medzi okresy s najmladšou populáciou (okres Námestovo má najnižší priemerný vek a najvyšší podiel detskej zložky v rámci SR).
Hodnoty charakteristík demografických procesov vo vzťahu k reprodukčnému správaniu majú vo všeobecnosti najpriaznivejšie okresy severného a severovýchodného Slovenska (Námestovo, Tvrdošín, Kežmarok, Bardejov, Stropkov).
V rámci EÚ patrí populácia Slovenskej republiky medzi mladšie populácie. Sobášnosť a rozvodovosť je na rovnakej úrovni v EÚ i SR ale hodnoty charakteristík plodnosti i pôrodnosti sú v SR nižšie. Stredná dĺžka života pri narodení v SR je jedna z najnižších v EÚ.

Vekové zloženie obyvateľstva Slovenskej republiky v roku 2005 poskytuje definitívne údaje o  vekovom zložení obyvateľstva, stredné a koncové stavy počtu obyvateľov podľa pohlavia, jednotiek veku a 5-ročných vekových skupín, základné ekonomické skupiny a ďalšie ukazovatele súvisiace s vekovým zložením  obyvateľov, za SR, NUTS 2, kraje a okresy.

Migrácia obyvateľstva obsahuje analýzu údajov o vnútornej a zahraničnej migrácii obyvateľstva z údajov ŠÚ SR a z dostupných údajov ostatných rezortov, ktoré sa problematikou migrácie obyvateľstva zaoberajú a zabezpečujú evidenciu.

V elektronickej forme ŠÚ SR vydal Bilanciu pohybu obyvateľstva SR podľa obcí v roku 2005, Bilanciu pohybu obyvateľstva podľa národnosti v roku 2005 a Úmrtnostné tabuľky za SR (2005). 

V roku 2006 Výskumné demografické centrum INFOSTATu vydalo viacero publikácií, z ktorých najdôležitejšie boli: Populačný vývoj v okresoch SR a Prognóza pracovnej sily v krajoch SR do roku 2025.  
Populačný vývoj v okresoch SR 2005 analyzuje populačný vývoj v okresoch Slovenskej republiky v období 1996 - 2005 a prezentuje regionálne typy okresov podľa demografického správania. Ťažiskom práce je analýza demografických procesov a štruktúr na úrovni okresov, ako aj demografické charakteristiky najväčších miest - Bratislavy a Košíc.
Cieľom analytickej publikácie je súčasne ukázať, ako sa zmeny v reprodukčnom správaní populácie SR prejavujú v jednotlivých regiónoch a do akej miery sú jednotlivé regióny z tohto hľadiska navzájom podobné alebo rozdielne. Okrem toho sme chceli v jednotlivých kapitolách publikácie odhaliť nové alebo aj potvrdiť tie známe priestory, kde je demografický vývoj komplikovaný (vysoká úmrtnosť, vysoká potratovosť, prestárla veková štruktúra, hrozba vytvorenia depopulačných enkláv, atď.) a kde by bolo potrebné nasmerovať opatrenia populačnej politiky.
Analýza súčasne potvrdila pokračujúce presadzovanie sa nového modelu reprodukčného správania a jeho posúvanie sa smerom na severovýchod, čo sa prejavuje najmä vo výsledkoch analýzy procesov prirodzeného pohybu. 
Maximálna intenzita sobášnosti mužov z vekovej kategórie 20 - 24 ročných do kategórie 25-29 ročných. Konzervatívnejšie sobášne správanie majú ženy, u ktorých najvyššia sobášnosť zostala vo veku 20-25. 
Aj maximálna intenzita plodnosti sa posúva do vyšších vekových kategórií. Kým v období 1996-2000 sa najvyššia plodnosť realizovala vo vekovej kategórii 25-29 ročných žien v 15 okresoch, v období 2001-2005 v kategórii 20-24 ročných žien zostalo už len 11 okresov a maximum plodnosti v okrese Bratislava I sa dokonca posunulo až do kategórie 30-34 ročných žien. Zároveň sa potvrdzuje, že aj v okresoch s najvyššou plodnosťou dochádza k jej postupnému poklesu. Napríklad v okrese Námestovo, ktorý má najvyššiu plodnosť medzi okresmi SR vôbec, sa úhrnná plodnosť znížila z hodnoty 2,3 dieťaťa na ženu v období 1996-2000 na 1,96 v období 2001-2005, čo znamená, že aj v tomto okrese populačný vývoj stráca svoj progresívny charakter. 
Vážnym problémom populačného vývoja SR však stále zostáva vysoká rozvodovosť, ktorá je jediným procesom vykazujúcim trvalý rast. K jej nárastu došlo vo väčšine okresov Slovenska - len v 11 okresoch u mužov a v 15 okresoch u žien sa hodnoty rozvodovosti znížili. Aj tejto zložke reprodukčného procesu treba venovať trvalú pozornosť. 
Zaujímavé sú aj regionálne rozdiely v úmrtnosti. Hodnoty strednej dĺžky života sa v období 2001-2005 u mužov nachádzali v intervale 65,41 až 73,76, u žien v intervale 74,98 až 79,75, t. j. najvyššia hodnota strednej dĺžky života u mužov bola nižšia ako najnižšia hodnota strednej dĺžky života u žien. Navyše rozdielne rozpätia intervalov (u mužov 8,37 a u žien 4,77) svedčia o vyššej citlivosti úmrtnosti mužov na regionálne rozdiely. U mužov boli najvyššie hodnoty strenej dĺžky života zaznamenané v okresoch Bratislava I (73,76), Bratislava IV (73,45) a Bratislava III (73,03), kým najnižšie v okresoch Krupina (65,41) a Trebišov (66,51). U žien najvyššie hodnoty boli v okresoch Trenčín (79,74), Bratislava IV (79,41) a Liptovský Mikuláš (79,39), naopak najnižšie v okresoch Banská Štiavnica (74,98), Revúca (75,42) a Krupina (75,79).
V súvislosti s negatívnym demografickým vývojom možno konštatovať, že vysoká úmrtnosť je vážnym problémom rozsiahlej oblasti pri južnej hranici SR. Okresy juhovýchodného Slovenska majú navyše vysokú potratovosť. Negatívnym javom okresov Bratislavy a Košíc je vysoká rozvodovosť a potratovosť. Práve do týchto okresov by mali smerovať cielené opatrenia populačnej politiky, ale aj osvety, na zmiernenie negatívneho vývoja v týchto demografických procesoch. 

Prognóza pracovnej sily v krajoch SR do roku 2025 charakterizuje vývoj pracovnej sily na Slovensku v období 1996 - 2004, uvádza základné predpoklady o budúcich trendoch ekonomickej aktivity a dokumentuje vývoj početnosti a vekovo-pohlavného zloženia pracovnej sily na úrovni SR a krajov do roku 2025. Dôležitá je nie len početnosť pracovnej sily ale aj jej rozmiestnenie a štruktúra. Početnosť aj štruktúra pracovnej sily sú významne ovplyvňované demografickým vývojom.
Za posledných 20 rokov boli zaznamenané výrazné zmeny v počte a štruktúre pracovnej sily. Charakterizovalo ich podstatné zvyšovanie ekonomickej aktivity žien, znižovanie ekonomickej aktivity mladých ľudí a obyvateľov v blízkosti dôchodkového veku. Pokles ekonomickej aktivity mladých ľudí je predovšetkým dôsledok technologického pokroku a z neho vyplývajúcej potreby zvyšovania vzdelania hlavne mladej pracovnej sily prichádzajúcej na trh práce. Výrazné znižovanie ekonomickej aktivity starších ľudí bolo zas spôsobené systémom sociálneho zabezpečenia a možnosťou skoršieho odchodu do dôchodku. Ekonomická aktivita mužov je dlhodobo vyššia ako ekonomická aktivita žien a to vo všetkých vekových skupinách. Jedným z dôvodov nižšej ekonomickej aktivity žien je aj materstvo. Klesajúca plodnosť a postupné zlepšovanie služieb pre rodiny prispievajú k znižovaniu rozdielov v ekonomickej aktivite medzi pohlaviami.
Základné predpoklady o budúcich trendoch vývoja ekonomickej aktivity (najbližšie dve desaťročia) možno zhrnúť do nasledovných bodov:
•	Ekonomická aktivita žien sa bude naďalej zvyšovať, hlavne vo veku 25-54 rokov, hlavne v dôsledku zlepšovania podmienok pre zladenie pracovných a rodinných povinností.
•	Počíta sa so zvyšovaním ekonomickej aktivity starších ľudí, ku ktorému prispeje nedostatok mladšej pracovnej sily v dôsledku nízkej pôrodnosti v poslednom období ako aj intenzívnejšie predlžovanie ľudského života po roku 1990.
•	Pokračujúci pokles ekonomickej aktivity mladých ľudí pôjde predovšetkým na vrub zvyšujúceho sa významu vzdelania.
•	Jedinou skupinou, pre ktorú sa očakáva stagnácia resp. mierny pokles miery zamestnanosti je stredný vek u mužov.

Počet ekonomicky aktívneho obyvateľstva sa bude pravdepodobne ešte niekoľko rokov zvyšovať a maximálnu hodnotu (približne 2730 tis.) by mal dosiahnuť krátko po roku 2010. V porovnaní so súčasnosťou ide o zvýšenie o 1,7 %. Po tejto kulminácii sa bude až do konca prognózovaného obdobia počet ekonomicky aktívneho obyvateľstva znižovať. Do roku 2025 by sa mala početnosť pracovnej sily znížiť zhruba na hodnotu 2583 tis., čo je v porovnaní so súčasnosťou zníženie približne o 3 %. V porovnaní s rokom 2011 (rok s max. očakávanou hodnotou pracovnej sily) ide o pokles o 5,5 %.
Počas celého prognózovaného obdobia sa bude znižovať počet ekonomicky aktívnych osôb vo veku do 29 rokov a od roku 2010 aj vo vekovej skupine 30 - 34 rokov. To znamená zníženie početnosti mladšej pracovnej sily. Vo všetkých ostatných vekových skupinách, t.j. pracovná sila v strednom a staršom veku, sa počet ekonomicky aktívnych osôb zvýši, aj keď v niektorých prípadoch nepôjde o rast počas celého prognózovaného obdobia. Do roku 2020 bude najpočetnejšou ekonomicky aktívnou skupinou obyvateľstvo vo veku 35-39 rokov a 40-44 rokov. Po roku 2020 sa k týmto dvom vekovým skupinám pridá aj obyvateľstvo vo veku 45-49 rokov, ktoré sa na úplnom konci prognózovaného obdobia stane najpočetnejšou skupinu ekonomicky aktívneho obyvateľstva. Uvedené skutočnosti jasne naznačujú, že pracovná sila (podobne ako celé obyvateľstvo) bude starnúť a tento proces sa bude zrýchľovať. Kým v súčasnosti pripadá 67 ekonomicky neaktívnych vo veku 15 rokov a viac na 100 ekonomicky aktívnych v rovnakom veku, v roku 2025 bude tento pomer už 80 ku 100 (zvýšenie o 19,4 %). 
V porovnaní so súčasnosťou sa do roku 2025 zníži stav pracovných síl v piatich krajoch - Bratislavskom, Trnavskom, Trenčianskom, Nitrianskom a Banskobystrickom (najviac 8,9 % v Nitrianskom kraji, najmenej 3,4 % v Trnavskom kraji). V ostatných troch krajoch sa počet ekonomicky aktívnych osôb zvýši, pričom zvýšenie v Žilinskom a Košickom kraji bude minimálne (menej ako 0,5 %). Takže vlastne jediným krajom, v ktorom sa viditeľnejšie zvýši počet ekonomicky aktívnych obyvateľov bude Prešovský kraj (nárast o 6,9 %).
Základnými trendmi vo vývoji pracovnej sily na Slovensku v najbližších dvoch desaťročiach bude zníženie početnosti a starnutie pracovnej sily. Zvyšovať sa bude ekonomické zaťaženie obyvateľstva. To znamená, že na ekonomicky aktívne obyvateľstvo bude pripadať stále viac ekonomicky neaktívnych osôb. Tieto skutočnosti treba brať do úvahy pri riadení ekonomiky, pri zmenách v systémoch sociálneho poistenia a tiež pri koncipovaní populačnej, sociálnej a migračnej politiky, nakoľko dobre nastavená migrácia môže prispieť k zmierneniu očakávaných problémov v oblasti pracovných síl.
Obidve publikácie sú spolu s ďalšími informáciami uvedené na web stránke Výskumného demografického centra (www.infostat.sk/vdc ).
Atlas obyvateľov Slovenska
Je analytickým dielom mimoriadnej vedeckej, informačnej a kultúrnej hodnoty. Jeho účelom je vedecká analýza a kartografická interpretácia demografickej situácie na Slovensku v období, kedy viaceré základné demografické charakteristiky poukazujú na zložitosť a radikálne zmeny populačného vývoja s výrazným dopadom na mnohé aspekty života celej spoločnosti. Ide o prvé komplexné spracovanie všetkých základných informácií o vývoji, rozmiestnení, bývaní, dynamike, štruktúrach a prognózach vývoja obyvateľstva Slovenska. 
Atlas obyvateľstva Slovenska bol pripravený v rámci tematického štátneho programu výskumu a vývoja "Aktuálne otázky rozvoja spoločnosti". Akceptáciou tohto projektu v rámci programov Ministerstva školstva sa vytvorila organizačná ale najmä finančná báza pre demografickú analýzu meniacich sa populačných javov a procesov vo forme vedeckej monografie a ich kartografickú interpretáciu vo forme atlasu. Koordinátorom projektu bola Univerzita Komenského, Katedra humánnej geografie a demogeografie PFUK. Na jeho realizácii sa podieľali Infostat a jeho Výskumné demografické centrum v Bratislave, Geografický ústav SAV a Štatistický úrad SR. Esprit s.r.o. v Banskej Štiavnici zabezpečoval spracovanie vydavateľských originálov máp, prípravu tlačových podkladov a polygrafické spracovanie. Výsledný produkt je dielom niekoľkých desiatok geografov a demografov, ako aj odborníkov z príbuzných vedeckých disciplín - štatistiky, kartografie, sociológie, etnografie atď. 
Obsahová koncepcia Atlasu obyvateľstva Slovenska zahŕňa nasledujúcich 7 kapitol. 
1. Vývoj a rozmiestnenie obyvateľstva. Prezentuje vývoj základných demografických procesov od najstarších štatistických zisťovaní po súčasnosť. Využité sú najmä výsledky sčítaní obyvateľstva ako i dostupné údaje o reprodukčných procesoch. Vývoj priestorovej lokalizácie obyvateľstva a súčasné rozmiestnenie podľa prírodných a správnych jednotiek je spracované na rozličných hierarchických úrovniach (kraje, okresy, obce, katastre). 
2. Prirodzený pohyb obyvateľstva. Obsahuje prezentáciu vývoja populačných procesov (pôrodnosť, plodnosť, úmrtnosť, sobášnosť, rozvodovosť, potratovosť, prirodzený prírastok) s osobitým zreteľom na ich premeny v poslednom vývojovom období. Priestorová diferencovanosť procesov sa interpretuje na všetkých hierarchických úrovniach regionálnych jednotiek. 
3. Priestorový pohyb obyvateľstva Orientuje sa na zobrazenie hlavných typov mechanického pohybu obyvateľstva na úrovni obcí i okresov i funkčných mestských regiónov. Na základe analýzy migrácie obyvateľstva boli identifikované imigračné a emigračné regióny a zmeny v objeme, štruktúre a priestorovom usporiadaní migrácií. Osobitne je prezentovaná problematika dochádzky do zamestnania, zahraničná migrácia a jej trendy, ako aj časovo-priestorové schémy pohybu obyvateľov. 
4. Štruktúry obyvateľstva. V kapitole sú prezentované výsledky analýzy štruktúry obyvateľstva podľa veku a pohlavia a z nich odvodené informácie o starnutí obyvateľstva. Z kultúrnych znakov je interpretovaná národnostná, náboženská a vzdelanostná štruktúra obyvateľstva a niektoré typy ich regionálnych štruktúr. Ekonomická a sociálna štruktúra obsahuje výsledky analýz viacerých znakov - odvetvová, sektorová štruktúra, vývoj a diferencovanosť nezamestnanosti obyvateľstva. 
5. Bývanie. Výsledky analýzy prezentujú také charakteristiky bytového fondu ako je vek a kategória bytov. Kvalitu bývania dokumentujú vybavenosť bytov a domácností so zámerom zachytiť ich priestorovú diferencovanosť. 
6. Populačné syntézy. Obsahom sú syntetické hodnotenia procesu reprodukcie obyvateľstva - miery reprodukcie, celkový pohyb obyvateľstva. Viacero máp je orientovaných na charakteristiky kvality života - stredná dĺžka života, štruktúra príčin smrti, úroveň bývania obyvateľstva, ich príjmov. Demografická regionalizácia zohľadňuje najmä intenzitu starnutia a prirodzený prírastok obyvateľstva. 
7. Populačné projekcie Prezentuje sa stav a vývoj obyvateľstva do roku 2025. Využíva sa prognóza obyvateľstva na celoslovenskej úrovni a na úrovni okresov.

Do Atlasu obyvateľstva Slovenska bolo spolu zaradených 444 máp a 168 grafov. Za rozhodujúce obdobie demografických analýz boli zvolené roky 1990 - 2003, pričom hlavná pozornosť sa venuje ostatným rokom 2000 - 2003 . Základnou a najpodrobnejšou mierkou máp je mapa Slovenska v mierke 1 : 750 000. V nej sú zobrazené detailné informácie na úrovni súboru obcí Slovenska a zároveň sa jedná o komplexnejšie, syntetické mapy. Pre analytické zobrazenie jednotlivých procesov a štruktúr na úrovni obcí, okresov, regiónov a krajov sú použité mapy väčších mierok. Hlavné analyzované demografické javy, procesy a štruktúry sú zasadené aj do medzinárodného kontextu formou máp Európy resp. Sveta. Vydanie Atlasu obyvateľstva sa realizuje v 3 formách: 1. klasická knižná publikácia, 2. voľný klad listov, príp. jednotlivých kapitol, 3. na kompaktnom disku (CD). Ďalšie informácie je možné získať na adrese www.atlasobyvatelstva.sk. 
Monografia "Demogeografická analýza Slovenska" (221 str., osobitne v slovenskej i anglickej verzii) vhodne dopĺňa atlasové dielo. Má rovnaké tematické členenie do siedmich kapitol a ide o podrobné analytické a syntetické zhodnotenie súčasného stavu a budúceho populačného vývoja SR. Aj na jej príprave sa významnou mierou podieľali pracovníci Geografického ústavu SAV. 
Spoluprácou mnohých desiatok odborníkov bolo vytvorené dielo, ktoré sa síce v prevažnej miere venuje územiu Slovenska, avšak svojou koncepciou a spracovaním nepochybne presahuje aj jeho hranice a je viac ako dôstojným príspevkom slovenskej humánnej geografie aj v medzinárodnom kontexte.
Ďalšie súhrnné informácie o atlase a možnosť objednávky môžete nájsť na www.atlasobyvatelstva.sk

2.2.	Európska populačná konferencia 2006

V Liverpoole sa v dňoch 21.6. – 24.6.2006 konala Európska populačná konferencia 2006. Bola organizovaná Európskou asociáciou populačných štúdii (EAPS), ako ich hlavná aktivita, v spolupráci s Fakultou geografie univerzity v Liverpoole. Hlavnou témou boli „Populačné výzvy v starnúcich spoločenstvách“. Na konferencii bol vytvorený priestor pre diskusiu o hlavných otázkach vývoja európskych ekonomík a spoločenstiev z pohľadu demografie, sociológie a zdravotného stavu. Na konferencii sa zúčastnilo viac ako 500 delegátov z približne 50 štátov sveta, pričom Slovensko patrilo medzi málo zastúpené krajiny, iba s dvoma delegátmi pracovníkmi VDC, čo dáva obraz o nie veľký záujem riešiť nepriaznivý populačný vývoj na Slovensku.
Program konferencie bol rozdelený do 13 hlavných tém:
•	Fertilita
•	Rodina a domácnosť
•	Reprodukčné zdravie
•	Zdravie, chorobnosť a úmrtnosť
•	Regionálna a sub-regionálna populačná dynamika
•	Medzinárodná migrácia a migrujúca populácia
•	Starnutie
•	Populácia, vývoj a prostredie
•	Teórie, databázy a metódy
•	Populácia a história
•	Populácia a ekonomika
•	Populácia a kultúra
•	Otvorené fórum
Veľmi zaujímavé boli závery konferencie týkajúce sa fertility, rodiny a domácnosti, reprodukčného správania a chorobnosti a úmrtnosti.

Fertilita
Ťažisko súčasného demografického výskumu vo všetkých vyspelých krajinách spočíva v skúmaní fertility.  Dvojdetný model rodiny populárny u narodených v 50. rokoch začal ustupovať a naopak do popredia začína vstupovať bezdetnosť a jednodetné rodiny. Znižovanie plodnosti má na svedomí predovšetkým pokles pôrodov druhého a vyššieho poradia. Takýto vývoj v podstate korešponduje s vývojom plodnosti na Slovensku, len s menším oneskorením, v dôsledku odlišnej spoločenskej situácie v strednej a západnej Európe v 20. storočí.
Na konferencii odzneli aj príspevky, ktoré pojednávali o zložitej situácii mladých ľudí pri zabezpečení vlastného bývania, ktoré je hlavným predpokladom založenia rodiny. Komplikovaný spôsob získania hypotekárneho úveru a zložitú situáciu na trhu s nehnuteľnosťami charakterizovali ako „nepriateľskú“ voči formovaniu rodiny.
Porovnanie vývoja plodnosti v rôznych krajinách ukázalo, že práve veľmi nízka plodnosť je typická pre krajiny s nepružným bytovým trhom, s nedostatočným počtom finančne dostupných bytov a pod.

Rodina a domácnosť
Pomerne veľký priestor sa na konferencii venoval polemike ohľadom definícií rodiny a domácnosti. Tieto pojmy sú v jednotlivých krajinách Európy definované rôzne a nejednoznačne, čo spôsobuje problémy pri medzinárodnom porovnávaní dát, predovšetkým v dôsledku nejednotnej metodiky získavania údajov. Práve v západnej Európe sa s odlišným chápaním pojmov rodina a domácnosť stretávame častejšie (rodina je súčasťou domácnosti, naopak to však neplatí). V našich podmienkach údaje o rodine možno získať jedine zo sčítania obyvateľov, z údajov o cenzových domácnostiach, konkrétne z údajov o rodinných domácnostiach. Samotný pojem rodina v slovenskej demografickej štatistike neexistuje. Bolo by preto vhodné nájsť spôsob, ako tento problém eliminovať. Žiadne odporúčania zo strany prednášajúcich však v tejto súvislosti neodzneli.
Veľká pozornosť bola venovaná formovaniu rodiny a osamostatňovaniu sa mladých ľudí, zániku manželstva a vplyvu rozvodu na vývoj detí a medzigeneračným vzťahom. Na príklade dvoch krajín - Švédska a Talianska boli prezentované odlišné črty, dôvody a načasovanie odchodu mladých ľudí z rodičovského domu. Kým vo Švédsku mladí ľudia pomerne skoro cca od 18. rokov odchádzajú z rodičovského domu a hlavnými dôvodmi osamostatnenia sa sú štúdium na vysokej škole alebo pracovné dôvody, v Taliansku mladá generácia žije „pod jednou strechou“ s rodičmi takmer do dovŕšenia 30. rokov (často aj viac) a dôvodom pre odchod z domova je rozhodnutie založiť si vlastnú rodinu. Kým vo Švédsku je viacgeneračné spolužitie ojedinelé, v Taliansku práve naopak je veľmi bežné.

Reprodukčné zdravie
Problematika  reprodukčného  zdravia  je  v  centre pozornosti odbornej demografickej
verejnosti zatiaľ len krátky čas. Je to však progresívne sa rozvíjajúca oblasť výskumu. Príspevky na konferencii vychádzali, resp. opierali sa o výsledky výberových zisťovaní Family and Fertility Survey (FFS) a Gender and Generation Program (GGP). Slovensko je jednou z mála, ak nie poslednou európskou krajinou, ktorej sa nepodarilo takéto zisťovania zrealizovať. Výstupy z takýchto výberových zisťovaní, predovšetkým zo zisťovania populačnej klímy (FFS), svojou jedinečnosťou umožňujú lepšie pochopiť a podrobne analyzovať problematiku rodiny, plodnosti a pod. Táto jedinečnosť spočíva v multidisciplinárnom prístupe (demografia, sociológia, ekonomika, psychológia, politické vedy) k predmetu zisťovania a možnosťou medzinárodnej kompatibility získaných poznatkov, keďže na tieto výberové zisťovania existuje jednotná metodika.
Jedným zo zdrojov čiastkových informácií o názoroch, postojoch a zámeroch obyvateľstva   by mohli byť výsledky sociologického empirického  výskumu na Trnavskej univerzite v rokoch 2001 a nasledujúce roky, v rámci programu Vega.

Úmrtnosť, chorobnosť
Vývoj úmrtnosti v post komunistických krajinách je podobný ako na Slovensku. Delí
sa na tri etapy, a to na povojnový vývoj (prudký pokles úmrtnosti), šesťdesiate až osemdesiate roky (stagnácia, mierny nárast úmrtnosti) a deväťdesiate roky až súčasnosť (pokles úmrtnosti, ale úrovňou zďaleka nedosahuje vyspelé západné krajiny). Dokazovali to príspevky z Poľska, z Maďarska, Bulharska a z Pobaltských krajín.
Strácajú význam skúmania úmrtnosti iba   na   základe hlásení o úmrtí. Do popredia sa
dostávajú analýzy využívajúce dáta vzniknuté spojením údajov zo sčítania, socioekonomických informácií, registrov obyvateľstva a hlásení o úmrtí alebo údaje z rôznych cielených prieskumov. Bohužiaľ tieto možnosti na Slovensku sú zatiaľ minimálne. Údaje zo sčítania sa nedajú spojiť zo súborom hlásení o úmrtí z dôvodu chýbajúcich informácií. Tieto informácie hoci boli zisťované, ako aj v iných štátoch, v súboroch pre verejnosť sa nenachádzajú. Stav registra obyvateľstva je neznámy a s prieskumami je to tiež veľmi slabé. SR neanalyzuje nasledovné vzťahy:
•	vzdelanie verzus príčiny smrti
•	zamestnanie verzus príčiny smrti
•	stravovanie verzus príčiny smrti

2.3. Oznámenie Komisie „Demografická budúcnosť Európy – pretvorme výzvu na       príležitosť“ (Príloha č. 1)

Nadväzuje na oznámenie Komisie Európskej rade, nazvané „Európske hodnoty v globalizovanom svete“ a na Zelenú knihu Komisie nazvanú „Ako čeliť demografickým zmenám, nová solidarita medzi generáciami“.
Oznámenie skúma, ako môžu Európania čeliť demografickej výzve pomocou obnovenej Lisabonskej stratégie pre rast a zamestnanosť a stratégie trvalo udržateľného rozvoja. Zdôrazňuje, ako môže Európska únia podporovať členské štáty v dlhodobej stratégii, ktorej implementácia závisí najmä od ich vôle a schopností.
Oznámenie hodnotí komplexný vplyv a určuje hlavný smer pre opatrenia na vnútroštátnej, regionálnej, miestnej, ako aj európskej úrovni. Jedným zo záverov je, že starnutie obyvateľstva je problémom, ktorý môžeme zvládnuť, ak vytvoríme priaznivé podmienky na podporu tých, čo chcú mať deti a ak čo najlepšie využijeme príležitosti, ktoré nám ponúka dlhší a produktívnejší život v lepšom zdraví.
V tejto súvislosti oznámenie rozvíja na úrovni Spoločenstva referenčný rámec pre  politiky členských štátov. Rámec upresňuje päť oblastí, ktoré smerujú k spoločnej perspektíve, a to k opätovnému nájdeniu dôvery:
•	Európa, ktorá podporuje demografickú obnovu,
•	Európa, ktorá valorizuje prácu: viac pracovných miest a dlhší a kvalitnejší pracovný život,
•	produktívnejšia a výkonnejšia Európa,
•	prijatie a integrácia migrantov v Európe,
•	Európa s trvalo udržateľnými verejnými financiami: záruka primeranej sociálnej ochrany a spravodlivosti medzi generáciami. 

Starnutie obyvateľstva stavia Európu pred zásadnú výzvu a politiky zamestnanosti a sociálnej ochrany môžu napomôcť vyrovnať sa s ňou. Starnutie spoločnosti nie je iba problémom hospodárstva, ale má takisto sociálny aj kultúrny aspekt.
Na druhej strane demografický vývoj poskytuje Európe aj nové možnosti. Dobre navrhnuté sociálne politiky stimulujúce a podporujúce aktívnu účasť v spoločnosti majú potenciál dosiahnuť to, aby mali z vyššej očakávanej dĺžky života prospech všetci. 
V oznámení sa zdôrazňuje, že schopnosť spoločnosti prispôsobiť sa zmene netreba podceňovať: naopak, spoločnosť by sa mala aktívne podporovať pri plnom využívaní svojho ľudského potenciálu. V  mnohých krajinách je zamestnaných ešte relatívne málo starších pracovníkov z dôvodu častého odchodu do predčasného dôchodku, kvôli nedostatočným finančným stimulom v práci, poskytovaným daňovými a sociálnymi systémami, a nepriaznivou vekovou politikou na pracovisku, vyznačujúcou sa najmä nedostatočným prístupom k odbornej príprave či dokonca diskrimináciou starších pracovníkov. 
Staršia pracovná sila a dlhší aktívny život by nemali znamenať menej produktívnu pracovnú silu. Z dostupných informácií nevyplýva, že by starší pracovníci boli nevyhnutne menej produktívni a menej inovatívni. Pokles fyzických a psychických schopností nastupuje v dosť vysokom veku, prebieha pomaly a postupne, vo veľkej miere sa u jednotlivých osôb líši a možno ho obmedziť preventívnymi politikami v oblasti zdravotnej starostlivosti. Okrem toho môže byť kompenzovaný väčšími skúsenosťami, úpravou organizácie práce a efektívnejším využívaním informačných a komunikačných technológií (IKT). Budúce skupiny starších pracovníkov budú okrem toho využívať vyššiu úroveň odbornej prípravy, čím sa zníži riziko pomalšieho šírenia nových technológií, ktoré by sa mohlo spájať so starnutím. Na zabezpečenie stabilného zamestnania budú naďalej najdôležitejšími vzdelanie a primerané schopnosti. V kontexte starnúcej spoločnosti je teda mimoriadne dôležité ponúknuť mladým ľuďom kvalitnú odbornú prípravu, ktorá zodpovedá potrebám znalostnej spoločnosti, a rozvíjať celoživotné vzdelávanie takým spôsobom, aby si jednotlivci zachovali svoj ľudský kapitál.
Podpora demografickej obnovy vyžaduje účinné rôznorodé politiky, ktoré majú vo všeobecnosti spoločné aspekty, ktorých cieľom je:
•	znížiť nerovnosť medzi príležitosťami, ktoré majú občania s deťmi a bez detí;
•	ponúknuť univerzálny prístup rodičov k podporným službám, najmä pokiaľ ide o vzdelávanie a starostlivosť o malé deti, uľahčenie prístupu k cenovo prijateľným a kvalitným službám starostlivosti o dieťa; 
•	prispôsobiť pracovný čas pre mužov ako aj ženy tak, aby mali lepšie možnosti na celoživotné vzdelávanie a na zosúladenie súkromného a pracovného života pomocou flexibilných foriem práce vďaka novým technologickým možnostiam;
•	podporovať politiky rodovej rovnosti;
•	odstaňovať ťažkosti pri získaní bývania.

Oznámenie vychádza z konštatovania, že máme k dispozícii krátky časový úsek asi desiatich rokov, aby sme sa pripravili na dôsledky starnutia pracovnej sily v Európe, a to najmä zvýšením miery zamestnanosti a modernizáciou našich systémov sociálneho zabezpečenia, vyššia miera zamestnanosti sa však v blízkej budúcnosti nedá očakávať automaticky.
Politické reformy zamerané na dosiahnutie lisabonských, štokholmských a barcelonských cieľov, a najmä tých, ktoré sa týkajú dostupnej starostlivosti o deti, miery zamestnanosti starších pracovníkov a prijatia rozhodných krokov na odstránenie chudoby do roku 2010, sú v súčasnosti ešte naliehavejšie a nástojčivejšie.

Záver
V roku 2006 boli závery káhirskej konferencie postupne integrované do nástrojov jednotlivých politík. Čeliť demografickej výzve je dlhodobou úlohou pre všetkých. 
Činnosť pracovnej skupiny bude v roku 2007 vyžadovať zvýšené nároky na kooperáciu subjektov, ktoré sa prihlásili v roku 2000 k implementácii záverov káhirskej konferencie v Slovenskej  republike. 
Demografické výzvy si vyžadujú hlbšie uvažovanie, ako aj komplexnejšiu reakciu, zahŕňajúcu hospodárske, sociálne, ako aj kultúrne aspekty.
Úlohy súvisiace s vyrovnaním sa s demografickými zmenami sa premietajú do všetkých aspektov sociálneho usporiadania a iba súdržná spoločnosť bude schopná vykonávať reformy, ktoré sú potrebné na ich riešenie. 
Poznatky z doterajšieho vývoja v Európe ukazujú na mnohofaktorovosť vzniku demografických výziev a na nutnosť diferencovane na ne reagovať v jednotlivých krajinách, regiónoch i v jednotlivých skupinách obyvateľstva. Bude potrebné prepojenie všetkých podstatných segmentov stratégie s otázkou kvality života. 
Hodnotové, vzťahové a ekonomické pohnútky pre reprodukčné správanie žien a mužov sú v súčasnej postmodernej kultúre výrazne ovplyvňované zmenami v štruktúre a hierarchii hodnôt, v tom najmä rodinných hodnôt, novými modelmi správania,  aj ekonomickými a politickými podmienkami v národnom a rovnako i medzinárodnom prostredí. 
Na základe výskumov bolo potvrdené, že krajina, v ktorej rodičia z rôznych dôvodov a pôsobením rôznych, i kombinovane pôsobiacich faktorov, rezignujú na prijatie detí, napriek ekonomickej vyspelosti a bohatstvu, ide v ústrety sociálnej chudobe v oblasti vzťahov. Následne aj v ekonomickej oblasti, ako aj  zvýšení rizika vzniku patologických prejavov. To sa následne odráža v oblasti reprodukčného správania  mužov a žien. 
Konflikt medzi profesiou a rodinou výrazne ovplyvňuje reprodukčné správanie  obyvateľstva. Vláda SR viacerými opatreniami podporuje zosúladenie súkromného a pracovného života. Zvlášť významnou aj v celoeurópskom meradle je súťaž „Zamestnávateľ ústretový k rodine“.
Medzi kľúčové oblasti implementácie v roku 2007 bude patriť príprava stratégie populačnej politiky. Uvedená politika sa bude pripravovať ako stratégia vyrovnania sa s demografickými zmenami. Vzhľadom na fakt, že tvorba populačnej politiky  je veľmi zložitý odborný a politický problém, ktorý má multidisciplinárny charakter a zasahuje do rodinnej, migračnej a sociálnej politiky a ďalších politík,  bude potrebné politické rozhodnutie na najvyššej úrovni, na základe ktorého sa určia vzťahy medzi jednotlivými uvedenými politikami a ich výstupmi a nájde sa konsenzuálne riešenie.
Stratégia vyrovnávania sa s demografickými výzvami bude vychádzať z modelu kohézie v spoločnosti. Oblasť sociálneho rozvoja bude ponímaná v súvislosti s novou kvalitou ekonomického rastu a s tvorbou znalostnej ekonomiky vyznačujúcou sa novou kvalitou rastu a novou kvalitou súdržnosti.
Naliehavosť problémov si vyžaduje rozšírenie spolupráce, iniciovanie vytvorenia  demografického fóra, podporu jeho inštitucionálneho zabezpečenia  a vypracovanie spôsobu prenosu záverov fóra nielen do oblasti exekutívy, ale aj na pôdu zákonodarného orgánu v podobe pravidelného vypočutia (hearingu)  k demografickým otázkam.