Vyhodnotenie medzirezortného pripomienkového konania

Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 49/2002 Z. z. o ochrane pamiatkového fondu v znení neskorších predpisov 

Spôsob pripomienkového konania	 	
Počet vznesených pripomienok, z toho zásadných	121  / 30 	
Počet vyhodnotených pripomienok	118 	
		
Počet akceptovaných pripomienok, z toho zásadných	55  / 13 	
Počet čiastočne akceptovaných pripomienok, z toho zásadných	15  / 3 	
Počet neakceptovaných pripomienok, z toho zásadných	48  / 14 	
		
Rozporové konanie (s kým, kedy, s akým výsledkom)		
Počet odstránených pripomienok		
Počet neodstránených pripomienok		

Sumarizácia vznesených pripomienok podľa subjektov
Č.	Subjekt	Pripomienky do termínu	Pripomienky po termíne	Nemali pripomienky	Vôbec nezaslali	
1 .	Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky 	11 (11o,0z) 	 	 	 	
2 .	Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky 	14 (14o,0z) 	 	 	 	
3 .	Ministerstvo financií Slovenskej republiky 	6 (5o,1z) 	 	 	 	
4 .	Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
5 .	Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
6 .	Ministerstvo dopravy, výstavby a regionálneho rozvoja Slovenskej republiky 	9 (6o,3z) 	 	 	 	
7 .	Ministerstvo pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky 	7 (7o,0z) 	 	 	 	
8 .	Ministerstvo obrany Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
9 .	Ministerstvo zahraničných vecí a európskych záležitostí Slovenskej republiky 	2 (2o,0z) 	 	 	 	
10 .	Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
11 .	Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky  	2 (2o,0z) 	 	 	 	
12 .	Ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky 	5 (5o,0z) 	 	 	 	
13 .	Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
14 .	Úrad vlády Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
15 .	Protimonopolný úrad Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
16 .	Štatistický úrad Slovenskej republiky 	4 (4o,0z) 	 	 	 	
17 .	Úrad geodézie, kartografie a katastra Slovenskej republiky 	2 (2o,0z) 	 	 	 	
18 .	Úrad jadrového dozoru Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
19 .	Úrad pre normalizáciu, metrológiu a skúšobníctvo Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
20 .	Úrad pre verejné obstarávanie 	 	 	x 	 	
21 .	Úrad priemyselného vlastníctva Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
22 .	Správa štátnych hmotných rezerv Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
23 .	Národný bezpečnostný úrad 	 	 	x 	 	
24 .	Národná banka Slovenska 	 	 	x 	 	
25 .	Legislatívna rada vlády Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
26 .	Odbor aproximácie práva sekcie vládnej legislatívy Úradu vlády SR 	7 (7o,0z) 	 	 	 	
27 .	Najvyšší kontrolný úrad Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
28 .	Najvyšší súd Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
29 .	Generálna prokuratúra Slovenskej republiky 	6 (5o,1z) 	 	 	 	
30 .	Konfederácia odborových zväzov Slovenskej republiky 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
31 .	Asociácia zamestnávateľských zväzov a združení Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
32 .	Republiková únia zamestnávateľov 	7 (0o,7z) 	 	 	 	
33 .	Úrad na ochranu osobných údajov Slovenskej republiky 	4 (1o,3z) 	 	 	 	
34 .	Klub 500 	4 (0o,4z) 	 	 	 	
35 .	Slovenská akadémia vied 	15 (5o,10z) 	 	 	 	
36 .	Verejnosť 	11 (11o,0z) 	 	 	 	
37 .	Poslanec NR SR Jozef Viskupič 	1 (0o,1z) 	 	 	 	
	SPOLU	121 (91o,30z) 	0 (0o,0z) 	11 	4 	

Vyhodnotenie vecných pripomienok je uvedené v tabuľkovej časti.

Vysvetlivky  k použitým skratkám v tabuľke:	
O – obyčajná	A – akceptovaná	
Z – zásadná	N – neakceptovaná	
	ČA – čiastočne akceptovaná	

Subjekt	Pripomienka	Typ	Vyh.	Spôsob vyhodnotenia	
MS SR 	K bodu 15 (§ 10 ods. 2) 
V § 10 ods. 2 písm. r) sa navrhuje explicitne ustanoviť, že pamiatkový úrad zastupuje štát ako poškodenú stranu v trestnom konaní. V dôvodovej správe sa argumentuje tým, že zastupovanie štátu ako poškodenej strany v trestnom konaní je v kontexte štátneho vlastníctva archeologických nálezov významným krokom v potláčaní nezákonných aktivít v oblasti ochrany kultúrneho dedičstva, najmä v boji proti nelegálnej archeológii, pri ktorej dochádza k nevyčísliteľným stratám na kultúrnom dedičstve. 

Navrhovanú stručnú úpravu nepovažujeme za dostatočnú. Navrhujeme ju podrobnejšie vyprecizovať, najmä konkretizovať kto, bude oprávnený konať pred súdom za pamiatkový úrad, v akom rozsahu atď. V nadväznosti na to bude potrebné upresniť aj vysvetlenie v osobitnej časti dôvodovej správy. 

Podľa § 21 ods. 4 Občianskeho súdneho poriadku „za štát pred súdom koná štátny orgán v rozsahu pôsobnosti ustanovenej osobitnými predpismi alebo právnická osoba, ktorá je oprávnená podľa osobitného predpisu. Na konanie štátneho orgánu a toho, koho zákon splnomocňuje na zastupovanie pred súdom sa vzťahujú ustanovenia odseku 1 písm. a) a b), odsekov 2 a 3.“ V odseku 1 tohto paragrafu je vymedzený okruh subjektov, ktoré sú oprávnené konať pred súdom za právnickú osobu. 

V tejto súvislosti odporúčame do pozornosti napríklad mechanizmus upravený v § 4 ods. 4 zákona č. 150/2001 Z. z. o daňových orgánoch a ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 440/2000 Z. z. o správach finančnej kontroly v znení neskorších predpisov: „Daňové úrady majú spôsobilosť byť účastníkmi súdneho konania a samostatne konať pred súdom v rámci svojej pôsobnosti (§ 1). Za daňový úrad koná pred súdom riaditeľ daňového úradu alebo ním poverený zamestnanec.“ 
 	O 	ČA 	Čiastočne akceptované. 
Akceptovaná čiastočne doplnením aj podľa pripomienky Ministerstva vnútra Slovenskej republiky. Navrhovaná úprava podľa zákona č. 150/2001 Z. z. nie je vhodná, pretože: 
1. zákon bol zrušený zákonom č. 479/2009 Z. z. , 
2. daňové úrady nie sú samostatnými právnickými osobami, preto ich spôsobilosť byť účastníkom súdneho konania a konať pred súdom musí byť osobitne upravená. Pamiatkový úrad SR je právnickou osobou, preto sa na ňu vzťahuje § 21 ods. 4 Občianskeho súdneho poriadku a podľa druhej vety tohto ustanovenia sa na splnomocnenie na zastupovanie pred súdom vzťahuje § 21 ods. 1 písm. a) a b) a odseky 2 a 3. 
 	
MS SR 	K bodu 17 (§ 12) 
V § 12 ods. 3 odporúčame vypustiť z dôvodu nadbytočnosti slová „zodpovedajúcu ich oprávneniam podľa tohto zákona.“ 
 	O 	A 	akceptované, 
slová vypustené 
 	
MS SR 	K bodu 20 (§ 24 ods. 3) 
V druhej vete ods. 3 je potrebné slová „je súčasti“ opraviť do tvaru „jej súčasti“. 
 	O 	A 	akceptované, 
technická pripomienka zapracovaná 
 	
MS SR 	K bodu 21 (§ 25 ods. 2 až 7) 
Ponechávame na zváženie predkladateľa nahradiť slovo „príjemcu“ v odseku 4 iným vhodným ekvivalentom, prípadné vymedziť tento pojem v § 2 v rámci základných pojmov. 
V odseku 5 navrhujeme slovo „uzavretie“ nahradiť slovom „predloženie“. 
Z odseku 6 nie je zrejmé, o akú „zhodu vrátenej kultúrnej pamiatky,“ resp. o zhodu s čím, má ísť. 
V odseku 7 sa ustanovuje, že „vec, ktorá vykazuje znaky kultúrnej pamiatky, ktorá bola na územie Slovenskej republiky zapožičaná cudzím štátom, ktorý vyhlásil, že táto vec je v jeho vlastníctve, nepodlieha uskutočneniu akéhokoľvek výkonu rozhodnutia ani exekúcii a predbežným opatrením nemožno uložiť s takou vecou nenakladať; nemožno ani prijať akékoľvek rozhodnutie alebo opatrenie23a), ktoré by bránilo vrátiť takúto vec cudziemu štátu.“ V dôvodovej správe sa konštatuje, že „navrhuje sa zaviesť zásada imunity na vec pamiatkovej hodnoty, trvalo uchovávanú v zahraničí, ktorá bola na územie Slovenskej republiky dočasne legálne dovezená. Takáto vec nemôže slúžiť na uspokojenie pohľadávky, ktorú má slovenský veriteľ voči zahraničnému vlastníkovi. Zároveň sa navrhuje zaviesť legislatívny odkaz na Exekučný poriadok a Občiansky súdny poriadok.“ 
Navrhovaný odsek 7 je terminologicky i vecne nejasný, čo môže vyvolať interpretačné nejasnosti a následne nejednotný postup v praxi. Z návrhu zákona nie je zrejmé, čo je potrebné subsumovať pod pojem „znaky kultúrnej pamiatky.“ Rovnako tak nie je jasné, či je zámerom predkladateľa aplikovať odsek 7 len na právny vzťah zapožičania veci cudzím štátom („pôžička“); a to i vzhľadom na to, že interpretácia v dôvodovej správe je širšia ako navrhovaná dikcia. Slovo „akéhokoľvek“ je potrebné vypustiť z dôvodu zrozumiteľnosti. Navrhujeme vypustiť tiež slovo „opatrenie.“ Podľa odseku 7 má ísť o veci, ktoré nepodliehajú exekúcií. Vyvstáva tak otázka, aké opatrenia by mohli byť prijaté v exekučnom konaní. Odporúčame riešiť daný prípad napríklad tak, že krajský pamiatkový úrad bude môcť uplatňovať právo na vylúčenie veci z exekúcie, ak sa takáto vec spíše. 
 	O 	ČA 	čiastočne akceptované: 

k pripomienke k § 25 ods. 4 - neakceptované, 
pojem zodpovedá zámeru predkladateľa, príjemcom môže byť napr. reštaurátorská dielňa, opravovne, vystavovateľ, ... 

k pripomienke k § 25 ods. 5 – akceptované, 

k pripomienke k § 25 ods. 6 – akceptované, zapracované § 25 ods. 6, 

k pripomienke § 25 ods. 7 – akceptované, 
preformulované v § 25 ods. 7 tak, aby to bolo zrejmé, že ide o ochranu veci pamiatkovej hodnoty, dovezenej na naše územie z cudzieho štátu, ktoré Slovenská republika chráni ako pamiatku iného štátu. Ustanovenie sa zavádza z dôvodu reciprocity ochrany našich dočasne vyvezených národných kultúrnych pamiatok. 
Akceptovaná bola pripomienka iného pripomienkujúceho subjektu (poslanec Národnej rady Slovenskej republiky). 
 	
MS SR 	K bodom 33 a 34 (§ 32 ods. 11 a 12) 
V rámci jedného ustanovenia sa navrhujú vykonať viaceré zmeny. Ponechávame na zváženie predkladateľa uviesť z dôvodu prehľadnosti úplné znenie novelizovaných odsekov v rámci jedného bodu: 
„33. V § 32 odseky 11 a 12 znejú:“ 
Ponechávame na zváženie uviesť zrušenie poznámky pod čiarou k odkazu 31c v samostatnom novelizačnom bode (porov. bod 37 Prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády Slovenskej republiky). 
 	O 	N 	neakceptované. 
Ide o iný názor na uplatnenie legislatívno-technickej úpravy. V predloženom návrhu sa splnomocňuje predseda Národnej rady Slovenskej republiky na vydanie úplného znenia zákona. 
 	
MS SR 	K bodu 37 (§ 33 ods. 6) 
Slovo „samostatné“ navrhujeme vypustiť z dôvodu nadbytočnosti. 
 	O 	N 	neakceptované, 
v nadväznosti na pripomienky iných pripomienkujúcich subjektov sme zmenili formuláciu 
 	
MS SR 	K bodu 40 (§ 35a) 
Jednou z podmienok, ktorú musí fyzická osoba spĺňať na získanie osvedčenia o odbornej spôsobilosti, je v zmysle novo navrhovaného § 35b ods. 3 písm. d) bezúhonnosť. V návrhu zákona chýba špecifikácia podmienky bezúhonnosti na tieto účely. Zákonná absencia toho, čo sa rozumie bezúhonnosťou na účely zákona („medzera v zákone“), môže spôsobiť interpretačné nejasnosti a následne nejednotné postupy v praxi. V nadväznosti na uvedené je potrebné úpravu dopracovať. 
 	O 	A 	akceptované, 
podmienku bezúhonnosti sme spresnili § 35a ods. 3 písm. d) 
 	
MS SR 	K bodu 43 (§ 40) 
V § 40 ods. 9 štvrtej vete odporúčame vypustiť z dôvodu nadbytočnosti slovo „prislúchajúcu“. 
 	O 	A 	akceptované, 
slovo vypustené 
 	
MS SR 	K bodu 45 (§ 42 ods. 1) 
V § 42 ods. 1 písm. g) a h) odporúčame z dôvodu nadbytočnosti nahradiť slová „v tomto rozhodnutí“ slovami „v rozhodnutí“. 
 	O 	N 	neakceptované, 
ponechané z dôvodu zvýšenia právnej istoty 
 	
MS SR 	K bodu 46 (§ 43) 
V § 43 ods. 4 odporúčame z dôvodu nadbytočnosti vypustiť slovo „však“. 
 	O 	A 	akceptované, 
slovo vypustené 
 	
MS SR 	K bodu 47 (§ 44) 
V § 44 ods. 2 je potrebné v zmysle bodu 58 Prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády Slovenskej republiky opraviť vnútorný odkaz „§ 40 ods. 2 ag3“ do tvaru „§ 40 ods. 2 a 3“. 
 	O 	A 	akceptované, 
technická pripomienka zapracovaná 
 	
MV SR 	Všeobecne 
V Zbierke zákonov bol v uplynulých dňoch uverejnený Rámcový dohovor Rady Európy o hodnote kultúrneho dedičstva pre spoločnosť (oznámenie č. 325/2013 Z. z.), prinášajúci nové výzvy v oblasti správy kultúrneho dedičstva, ktoré by mala budúca právna úprava reflektovať. V budúcom období dávame taktiež na úvahu opodstatnenosť existencie dvoch zákonov, t.j. zákona č. 49/2002 Z. z. a zákona č. 206/2009 Z. z. Vychádzame pritom zo skutočnosti, že zbierkové predmety múzeí a väčšiny galérií majú pamiatkovú hodnotu. Aj z definícií uvedených v citovaných zákonoch vyplýva totožnosť ich predmetu; podľa oboch definícií ide o predmety hmotnej i nehmotnej podstaty a spoločné majú aj ďalšie znaky. Z hľadiska tém budúcej právnej úpravy súčasne poukazujeme tiež na skutočnosť, že ani jeden z oboch zákonov sa dostatočne nevenuje ochrane predmetov pamiatkovej hodnoty, ktoré sa nachádzajú v držbe fyzických a právnických osôb, a ktoré by, podľa nášho názoru, tiež mali byť predmetom záujmu štátneho dohľadu z hľadiska ich ochrany; minimálne by štát mal byť informovaný o existencii predmetu a mieste jeho uloženia, čomu zodpovedá potreba legislatívne zakotviť základnú povinnosť vlastníka takéhoto predmetu - oznámiť jeho nadobudnutie do vlastníctva, ktorá sa v zákone zatiaľ nenachádza. Iba podľa § 16 ods.1 prvej vety zák. č. 206/2009 Z. z. „Predmet kultúrnej hodnoty, ktorý nie je zachovávaný v múzeu alebo galérii, môže zapísať právnická osoba alebo fyzická osoba, ktorá je vlastníkom predmetu kultúrnej hodnoty, do evidencie predmetov kultúrnej hodnoty.“. Jeho evidencia nie je teda povinnosťou. Pri tomto námete vychádzame z úpravy ochrany archívnych dokumentov, ktoré taktiež tvoria súčasť nášho kultúrneho dedičstva: podľa § 8 ods. 2 zákona č. 395/2002 Z. z. podliehajú štátnemu dohľadu všetky archívne dokumenty, t.j. aj tie, ktoré sú uložené u vlastníka - fyzickej osoby.  	O 	N 	neakceptované. 
Pripomienka ide nad rámec predmetu úpravy zákona. 
Ochrana národných kultúrnych pamiatok podľa zákona č. 49/2002 Z. z. o ochrane pamiatkového fondu v znení neskorších predpisov je len jedným druhom ochrany kultúrneho dedičstva. 
Pamiatkový fond je len segmentom kultúrneho dedičstva. Zákon o ochrane pamiatkového fondu sa nevzťahuje na veci vykazujúce znaky kultúrnej hodnoty, ktoré sú chránené podľa osobitných predpisov, napr. podľa zákona č. 206/2009 Z. z. o múzeách a galériách, pretože ide o výrazne odlišný režim ochrany kultúrneho dedičstva. V múzeách a galériách sú zbierkové predmety, zatiaľ čo zákon o ochrane pamiatkového fondu chráni aj nehnuteľné národné kultúrne pamiatky, pamiatkové územia a archeologické náleziská. 
 	
MV SR 	K bodu 15 (§ 10 ods. 2) 
V písmene r) žiadame upraviť text takto: „r) zastupuje štát ako poškodenú stranu v trestnom konaní týkajúcom sa kultúrneho dedičstva alebo pamiatkového fondu“. 
Odôvodnenie: 
V prípade poškodenia, zničenia alebo iného znehodnotenia predmetu pamiatkovej hodnoty je poškodený verejný záujem, a to bez ohľadu na to, kto je vlastníkom predmetu. Zákon by preto mal upraviť, kto v trestnom konaní týkajúcom sa takéhoto skutku vystupuje ako poškodená strana. 
 	O 	ČA 	Čiastočne akceptované úpravou znenia. Kultúrne dedičstvo nemožno uviesť, pretože ochrana národných kultúrnych pamiatok podľa zákona č. 49/2002 Z. z. o ochrane pamiatkového fondu v znení neskorších predpisov je len jedným druhom ochrany kultúrneho dedičstva. 
Pamiatkový fond je len segmentom kultúrneho dedičstva. Zákon o ochrane pamiatkového fondu sa nevzťahuje na veci vykazujúce znaky kultúrnej hodnoty, ktoré sú chránené podľa osobitných predpisov, napr. podľa zákona č. 206/2009 Z. z. o múzeách a galériách, pretože ide o výrazne odlišný režim ochrany kultúrneho dedičstva. V múzeách a galériách sú zbierkové predmety, zatiaľ čo zákon o ochrane pamiatkového fondu chráni aj nehnuteľné národné kultúrne pamiatky, pamiatkové územia a archeologické náleziská. 
 	
MV SR 	K bodu 16 (§ 11 ods. 2)  
Vzhľadom na to, že polovica ustanovení odseku je dotknutá len zmenou označenia, odporúčame upraviť návrh takto: 
„16. V § 11 ods. 2 písmená a) a b) znejú: .. 
17. V 11 ods. 2 sa vypúšťa písmeno c). 
Doterajšie písmená d) až j) sa označujú ako písmená c) až i). 
18. V § 11 ods. 2 písm. d) znie):...“. 
 	O 	N 	neakceptované. 
Považujeme za vhodnejšie ponechať navrhovanú legislatívnu techniku, pretože sa mení aj text jednotlivých písmen. 
 	
MV SR 	K bodu 17 (§ 12) 
Nadpis ustanovenia upraviť takto: 
„Oprávnenia a povinnosti osôb pri výkone štátneho pamiatkového dohľadu“ alebo „Štátny pamiatkový dohľad“. 
Odôvodnenie: 
V § 12 ods. 3 sa upravuje povinnosť subjektov, ktoré nevykonávajú dohľad, preto v nadpise nemožno použiť slovo „vykonávajúcich“. 
- V odseku 1 písm. d) nahradiť slová „výskumné účely“ slovami „kontrolu základnej ochrany kultúrnej pamiatky“. 

Odôvodnenie: 
Účelom štátneho pamiatkového dohľadu nie je výskum. 
- V odseku 1 písm. f) slová „ a vyhotoviť písomný záznam zo zistených skutočností“ upraviť do tvaru „ a vyhotoviť písomný záznam o zistených skutočnostiach a uložených opatreniach“ a zaradiť ich do odseku 2 ako písmeno c). 

Odôvodnenie: 
Vyhotovenie záznamu z výkonu dohľadu musí byť povinnosťou, nie oprávnením. Poznamenávame, že vyhotovenie písomného výstupu z kontroly , dozoru či dohľadu je upravené ako povinnosť aj v iných zákonoch. 
- V nadväznosti na predchádzajúcu pripomienku doplniť § 12 o nový odsek 3, ktorý by určil obsah záznamu; v obsahu záznamu by nemali chýbať uložené opatrenia. 
- V odseku 3 vypustiť slová „zodpovedajúcu ich oprávneniam podľa tohto zákona“ ako nadbytočné. 
 	O 	ČA 	čiastočne akceptované. 
pripomienka k nadpisu ustanovenia § 12 - akceptované, upravené podľa návrhu pripomienky v plnom znení 

pripomienka k § 12 ods. 1 písm. d) – čiastočne akceptované, 
slovo „výskumné“ vypustené, 
vloženie slov „kontrolu základnej ochrany kultúrnej pamiatky“ neakceptované, 
orgány štátnej správy na ochranu pamiatkového fondu vykonávajú štátny pamiatkový dohľad ale v uvedenom ustanovení nejde o výkon kontroly ale o výkon štátneho pamiatkového dohľadu, 

pripomienka k ods. 1 písm. f) – neakceptované, 
tento druh štátneho pamiatkového dohľadu má iný charakter ako výkon kontroly podľa osobitných predpisov, keďže za istých okolností môže byť vykonávaných aj bez prítomnosti vlastníka národnej kultúrnej pamiatky. Nejde ani o prevádzkovú činnosť, pri ktorej musí byť vlastník, resp. jeho zodpovedný zástupca prítomný. Predmetom štátneho pamiatkového dohľadu bývajú aj celé pamiatkové územia a archeologické náleziská. 

pripomienka k doplneniu ô 12 o nový odsek - neakceptované, pripomienka ide nad rámec novely 

pripomienka k ods. 3 – akceptované, slová vypustené 
 	
MV SR 	K bodu 19 (§ 23) 
V § 23 odporúčame novelizovať aj odsek 3. 
Odôvodnenie: 
Platné znenie § 23 ods. 3 by malo zmysel, len ak by obsahoval odlišnú úpravu ako uvádza Občiansky zákonník; ide však len o duplicitné ustanovenie s § 606 prvá veta Občianskeho zákonníka. Sme toho názoru, že pre určenie ceny by mal byť rozhodujúci znalecký posudok, keďže pri predkupnom práve štátu ide o nakladanie s verejnými prostriedkami. 
 	O 	N 	neakceptované. 
Pripomienka ide nad rámec novely zákona, 
Pri ponukovom konaní predkupné právo štát minimálne využíva. Vzhľadom na to, že v ponuke sa vyskytujú najmä národné kultúrne pamiatky, ktoré sú obydlím, pri ponukovom konaní, ak by sme požadovali predkladať aj znalecký posudok, išlo by o zbytočné finančné zaťaženie vlastníka národnej kultúrnej pamiatky (verejnosti). Prax preukázala, že v niektorých rokoch štát neuplatnil žiadne predkupné právo z dôvodu nedostatku disponibilných prostriedkov. 
 	
MV SR 	K bodu 21 (§ 25 ) 
- V odseku 4 navrhujeme výpočet požadovaných údajov doplniť o účel dočasného vývozu, čas jeho trvania, doklad o vlastníctve a súhlas vlastníka alebo písomný súhlas vlastníka, ak vyvážajúci nie vlastníkom. 
- V odseku 5 upraviť text takto: „.....prípadne na splnenie ďalších podmienok“. Nevidíme dôvod, prečo by mal orgán povoľujúci dočasný vývoz kultúrnej pamiatky uloženie ďalších podmienok odôvodňovať. 
- V odseku 6 
a) nie je zrejmé, podľa akého kritéria sa určuje príslušnosť krajského pamiatkového úradu; je potrebné ho v ustanovení uviesť, 
b) ak má byť povinnosťou žiadateľa predložiť kultúrnu pamiatku po jej návrate krajskému pamiatkovému úradu, zákon to musí výslovne ustanoviť; z platného znenia nie je jasný postup v týchto prípadoch, 
c) doplniť uloženie opatrení na nápravu prípadnej škody, vrátane povinnosti vývozcu znášať náklady tejto nápravy. 
 	O 	ČA 	Čiastočne akceptované, 
pripomienka k § 25 ods. 4 – akceptované, 
ustanovenie § 25 ods. 4 dopracované v zmysle pripomienky, údaje sú obsiahnuté vo formulári a v rozhodnutí Ministerstva kultúry Slovenskej republiky, 

pripomienka k § 25 ods. 5 – akceptované, slovo „odôvodnenie“ vypustené, 

pripomienka k § 25 ods. 6 (písm. a) – neakceptovaná, krajský pamiatkový úrad príslušný vyjadriť sa k žiadosti o dočasný vývoz národnej kultúrnej pamiatky následne posudzuje aj zhodu pri jej vrátení na územie Slovenskej republiky, v praxi to nepredstavuje žiadny problém. 

pripomienka k § 25 ods. 6 (písm. b) – akceptované, zapracované v § 25 ods. 6. 

pripomienka k § 25 ods. 6 (písm. c) – neakceptované, postupuje sa podľa platnej legislatívy o náhrade škody podľa Občianskeho zákonníka. 
 	
MV SR 	K bodu 22 (§ 27 ods. 2) 
Bod navrhujeme vypustiť. Navrhovaná formulácia je problematická. Jednak predstavuje neprimeraný zásah do vlastníckeho práva vlastníka pozemku alebo stavby, ktorý je v rozpore s čl. 20 ods. 3 a 4 Ústavy Slovenskej republiky, a jednak možno ustanovenie považovať za nesystémové, a to vzhľadom na § 32 zákona. 
Odôvodnenie: 
Podľa čl. 20 ods. 3 tretej vety ústavy „Výkon vlastníckeho práva nesmie poškodzovať ľudské zdravie, prírodu, kultúrne pamiatky a životné prostredie nad mieru ustanovenú zákonom.“. Podľa čl. 20 ods. 4 ústavy „Vyvlastnenie alebo nútené obmedzenie vlastníckeho práva je možné iba v nevyhnutnej miere a vo verejnom záujme, a to na základe zákona a za primeranú náhradu.“. Obe citované ustanovenia viažu obmedzenie vlastníckeho práva na nevyhnutnú mieru. Navrhovaná formulácia § 27 ods. 2 však obmedzuje toto právo absolútne, pričom neuvádza žiadnu náhradu za obmedzenie vlastníckeho práva, čím je v rozpore s citovanými ustanoveniami ústavy. Pritom v § 32 zákon vychádza z toho, že každá stavebná činnosť a mnoho iných činností v bezprostrednom okolí pamiatky sú pre ňu možným ohrozením, ale ich nezakazuje, iba v § 32 eliminuje prípadné ohrozenie pamiatky určením podmienok pre ich uskutočnenie. 
 	O 	N 	neakceptované. 
V § 2 ods. 4 je v súlade s pripomienkou doplnené znenie, že desať metrov sa počíta od obvodového plášťa stavby, ak nehnuteľnou kultúrnou pamiatkou je stavba alebo od hranice pozemku, ak nehnuteľnou kultúrnou pamiatkou je aj pozemok. 
Úprava reflektuje aj čl. 6 Benátskej charty, v ktorom sa uvádza, že ochrana kultúrnej pamiatky zahŕňa aj jej blízke okolie. Podľa tohto ustanovenia sa zakazuje aj akákoľvek nová výstavba ale aj búranie a úpravy, ktoré by mohli narušiť pamiatkové hodnoty (napr. aj hmoty a farby) kultúrnej pamiatky. 
Iné pripomienky pripomienkujúcich subjektov požadovali dokonca rozšíriť na viac ako 10 metrov. 
V tomto prípade bola akceptovaná pripomienka iného pripomienkujúceho subjektu, ktoré žiadalo inú formuláciu. 
V zmysle Ústavy Slovenskej republiky ide len o nevyhnutnú mieru obmedzenia výkonu vlastníckeho práva, len na činnosť, ktorá by mohla ohroziť pamiatkové hodnoty národnej kultúrnej pamiatky. Iné názory v pripomienkach iných subjektov a verejnosti žiadajú dokonca rozšíriť bezprostredné okolie. 
Vychádzame tiež z čl. 4 Dohovoru o ochrane architektonického dedičstva, ktorý nadobudol platnosť pre Slovenskú republiku 1. júla 2001, publikovaný v Zbierke zákonov SR, čiastka 148, číslo 369/2001. 
Úprava reflektuje aj čl. 6 Benátskej charty, v ktorom sa uvádza, že ochrana kultúrnej pamiatky zahŕňa aj jej blízke okolie. Podľa tohto ustanovenia sa zakazuje aj akákoľvek nová výstavba ale aj búranie a úpravy, ktoré by mohli narušiť pamiatkové hodnoty (napr. aj hmoty a farby) národnej kultúrnej pamiatky. 
Podľa čl. 20 ods. 3 Ústavy Slovenskej republiky vlastníctvo zaväzuje. Nemožno ho zneužiť na ujmu práv iných alebo v rozpore so všeobecným záujmami chránenými zákonom. Výkon vlastníckeho práva nesmie poškodzovať ľudské zdravie prírodu, kultúrne pamiatky a životné prostredie nad mieru ustanovenú zákonom. 
Podľa čl. 44 ods. 2 Ústavy každý je povinný chrániť a zveľaďovať životné prostredie a kultúrne dedičstvo. 
Podľa čl. 44 ods. 3 Ústavy SR nikto nesmie nad mieru ustanovenú zákonom ohrozovať ani poškodzovať životné prostredie, prírodné zdroje a kultúrne pamiatky. 
 	
MV SR 	K bodu 39 (§ 35) 
V odseku 6 v druhej vete slovo „nehnuteľnosti“ nahradiť slovami „kultúrnej pamiatky“. 
Odôvodnenie: 
Výskum sa môže robiť aj na hnuteľnej kultúrnej pamiatke. 
 	O 	A 	akceptované. 
Ustanovenie bolo upravené podľa pripomienky iného pripomienkujúceho subjektu – Slovenská akadémia vied a Úrad geodézie, kartografie a katastra Slovenskej republiky. 
 	
MV SR 	K bodu 41 (§ 36) 
Text odseku 5 na konci doplniť napr. takto: „ibaže preukáže, že poškodeniu alebo zničeniu došlo z dôvodov, ktoré objektívne nemohla predvídať.“ 
Odôvodnenie: 
Je potrebné mať na zreteli aj okolnosti, ktoré môžu viesť ku škode a ktorým nemožno z objektívnych dôvodov zabrániť a ani ich predvídať (živelná pohroma a pod.). 
 	O 	N 	neakceptované. 
Ide o objektívnu zodpovednosť za „konanie“ právnickej osoby, nie o živelnú pohromu. 
 	
MV SR 	K bodu 43  
V § 40 
- V odseku 3 prvá veta vypustiť text na konci „najmenej však tri pracovné dni odo dňa oznámenia nálezu.“ 

Odôvodnenie: uvedená časť textu umožňuje legálne zmenu nálezu ešte pred obhliadkou pamiatkovým úradom, ak by sa uskutočnila neskôr ako po troch dňoch od oznámenia nálezu, čo by malo byť neprípustné. 

- V odseku 4 číslo „15“ nahradiť číslom „30“, za slovami „vyzdvihnutia nálezu“ slovo „správu“ nahradiť slovom „oznámenie“ a za bodkočiarkou slovo „správa“ nahradiť slovom „oznámenie“. 

Odôvodnenie: 
Podávanie uvedených oznámení v intervaloch 15 dní sa javí ako zbytočne časté a zaťažujúce pre pyrotechnikov vykonávajúcich vyzdvihovanie nálezov. Konzultáciou s pracovníkmi pamiatkového úradu Bratislava sme došli k spoločnému záveru, že termín 30 dní sa javí ako vhodný pre obe strany. Nahradenie slova „správa“ slovom „oznámenie“ sa javí ako vhodné z toho dôvodu, že pojem „správa“ evokuje predstavu obsahovo rozsiahlejšieho materiálu, ako od nás požaduje pamiatkový úrad. 

- V odseku 6 tretiu vetu žiadame upraviť text takto: „V ostatných prípadoch je správcom archeologického nálezu pamiatkový úrad , a to od prijatia výskumnej dokumentácie podľa § 39 ods.11, od prijatia správy o náhodnom archeologickom náleze podľa odseku 3 krajským pamiatkovým úradom, alebo od prevzatia nezákonne nadobudnutého archeologického nálezu zaisteného orgánom činným v trestnom konaní, súdom alebo správnym orgánom.“. 

Odôvodnenie: 
Je potrebné riešiť aj správu nelegálne nadobudnutého archeologického nálezu ako majetku štátu, ak o veci konal orgán činný v trestnom konaní, súd alebo správny orgán. 
- V odseku 6 štvrtej vete vypustiť slová „Slovenskej republiky“. 

- V odseku 7 za slová „Hnuteľný nález“ vložiť slová „okrem streliva a munície“. 

Odôvodnenie: 
Pôvodne navrhnuté znenie by Policajnému zboru ako správcovi archeologického nálezu ukladalo povinnosť nakladať s týmto nálezom podľa ustanovení zákona č. 206/2009 Z. z. o múzeách a o galériách a o ochrane predmetov kultúrnej hodnoty a o zmene zákona Slovenskej národnej rady č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov. V skutočnosti je z bezpečnostných dôvodov potrebné väčšinu nálezov streliva a munície pyrotechnicky zlikvidovať. Podľa § 10 citovaného zákona je takáto likvidácia prakticky nevykonateľná. S týmto názorom sa pri konzultácii ustanovenia stotožnil aj pamiatkový úrad Bratislava. 

- V odseku 9 prvej vete vypustiť slová „alebo na Národnú banku Slovenska“. 

Odôvodnenie: Nie je jasný dôvod, na základe ktorého by mala byť Národná banka správcom archeologického nálezu. Ak taký dôvod je, žiadame o jeho výslovné uvedenie v dôvodovej správe. 
 	O 	ČA 	čiastočne akceptované. 
pripomienka k § 40 ods. 3 – neakceptované. 
Podľa dlhodobej aplikačnej praxe krajský pamiatkový úrad alebo ním poverená odborne spôsobilá osoba vykoná obhliadku vždy do troch pracovných dní odo dňa oznámenia nálezu. 
Cieľom tejto lehoty je znížiť výdavky nálezcu na ochranu nálezu. Ide o časový tlak na lehotu pre krajský pamiatkový úrad na ochranu práv vlastníka nehnuteľnosti, aby pridlho neboli obmedzené vlastnícke práva vlastníka nehnuteľnosti, na ktorej sa nález nachádza. 

pripomienka k § 40 ods. 4 - akceptované, zapracované v § 40 ods. 4. 

pripomienka k § 40 ods. 6, 3. veta - akceptované, zapracované v § 40 ods. 6. 

pripomienka k § 40 ods. 6, 4. veta - slová vypustené. 

pripomienka k § 40 ods. 7 – akceptované, slová vložené. 

pripomienka k § 40, ods. 9 – čiastočne akceptované. 
Ide o prípad prevzatia správy numizmatického nálezu, voči čomu nemala Národná banka Slovenska pripomienku. Odôvodnenie uvedené aj v dôvodovej správe. 
 	
MV SR 	K bodu 45 (§ 42 ods. 1) 
- Písmeno d) odporúčame upraviť takto: „d) nevyhovie výzve alebo požiadavke osoby vykonávajúcej štátny pamiatkový dohľad podľa § 12 ods.1 písm. c), d) alebo e)“. 

Odôvodnenie: je potrebné postihnúť nesplnenie každej výzvy alebo žiadosti pri výkone štátneho pamiatkového dohľadu. 

- V písmene m) žiadame slová „výkop alebo“ vypustiť a slová „nezákonne vyhľadáva alebo zbiera archeologické nálezy“ nahradiť slovami „neoprávnene vyhľadáva, vykope alebo z miesta nálezu vyzdvihne , premiestni alebo prechováva archeologický nález,“. 

Odôvodnenie: Administratívny postih za uvedený priestupok prichádza do úvahy, ak nepôjde o trestný čin poškodzovania a znehodnocovania archeologického dedičstva podľa § 249 Trestného zákona. Pre tento prípad je potrebná identická dikcia skutkovej podstaty. 
 	O 	A 	akceptované. 
pripomienka k § 42 ods. 1 písm. d) – akceptované, 

pripomienka k § 42 ods. 1 písm. m) – akceptované, 
formuláciu § 42 ods. 1 predkladateľ upravil tak, aby sa čo najviac približovala § 249 Trestného zákona. 
Zákon č. 49/2002 Z. z. o ochrane pamiatkového fondu v znení neskorších predpisov nepoužíva pojem archeologické dedičstvo, pretože predmetom úpravy tohto zákona v čase jeho prijatia aj pri následných novelizáciách bola ochrana pamiatkového fondu. 
Pokiaľ ide o neoprávnené vyhľadávanie, výkopy, vyzdvihovanie z miesta nálezov, premiestňovanie alebo prechovávanie archeologického nálezu alebo poškodzovanie alebo znehodnocovanie archeologických nálezov, všetky tieto činnosti sú postihnuté aj v skutkovej podstate podľa § 42 zákona o ochrane pamiatkového fondu. Sú však diferencované podľa toho či ide o národnú kultúrnu pamiatku alebo vec pamiatkovej hodnoty, ktorá nie je národnou kultúrnou pamiatkou, napr. nehnuteľnosť v pamiatkovom území alebo nález. 
Z uvedeného dôvodu skutková podstata podľa zákona o ochrane pamiatkového fondu je podobná ako skutková podstata podľa § 249 Trestného zákona avšak nemôže byť celkom identická. 
 	
MV SR 	K bodu 46 (§ 43) 
- V odseku 1 slová „fyzická osoba, ktorá je podnikateľom“ nahradiť slovami „fyzická osoba-podnikateľ“. 
- Odseky nasledujúce za odsekom 2 upraviť takto: 
„(3) Krajský pamiatkový úrad uloží pokutu vo výške dvojnásobku pokuty podľa odseku 2, ak ide o kultúrnu pamiatku, pamiatkové územie, ochranné pásmo, archeologický nález alebo archeologické nálezisko zapísané do Zoznamu svetového dedičstva. 
(4) Krajský pamiatkový úrad môže v rozhodnutí o uložení pokuty povinnému súčasne uložiť, aby v určenej lehote vykonal opatrenia na nápravu následkov protiprávneho konania, za ktoré mu bola pokuta uložená. Ak povinný v určenej lehote tieto opatrenia nevykoná, môže mu krajský pamiatkový úrad uložiť ďalšiu pokutu až do dvojnásobku hornej hranice pokuty ustanovenej týmto zákonom. 
(5) Ak právnická osoba alebo fyzická osoba - podnikateľ znovu poruší povinnosť, za ktorú mu bola pokuta uložená, uloží sa mu ďalšia pokuta až do dvojnásobku hornej hranice pokuty ustanovenej týmto zákonom. 
(6) Krajský pamiatkový úrad pri určení výšky pokuty prihliada na závažnosť, spôsob a následky protiprávneho konania. Škodu na kultúrnej pamiatke určí vo výške nákladov na jej vrátenie do pôvodného stavu pri použití pôvodných materiálov a technologických postupov. Pri poškodení alebo zničení archeologického nálezu alebo archeologického náleziska sa škoda určí vo výške nákladov na realizáciu archeologického výskumu. 
(7) Pokuta je splatná do 30 dní od nadobudnutia právoplatnosti rozhodnutia, ktorým bola uložená, ak v tomto rozhodnutí nie je určená dlhšia lehota jej splatnosti. 
(8) Krajský pamiatkový úrad , ktorý pokutu uložil, môže povoliť odklad platenia pokuty alebo platenie v splátkach, ak vznikla okolnosť, ktorá znemožňuje zaplatenie pokuty, alebo okolnosť, ktorá odôvodňuje platenie v splátkach. 
(9) Výnos pokút je príjmom štátneho rozpočtu.“. 
 	O 	ČA 	čiastočne akceptované. 
pripomienka k § 43 ods. 1 – akceptované, 
nahradené slovami „fyzická osoba – podnikateľ“. 

pripomienka k § 43 ods. 3 – čiastočne akceptované. 
Pokiaľ ide o legislatívnu techniku, v § 43 nemôžeme pripomienke vyhovieť úplne, a to s prihliadnutím na pripomienky iných subjektov (napr. Ministerstvo financií Slovenskej republiky), avšak bolo vyhovené pripomienke z hľadiska obsahu sme doplnili o nové ustanovenie, podľa ktorého krajský pamiatkový úrad, ktorý pokutu uložil, môže povoliť odklad platenia pokuty alebo platenie pokuty v splátkach. 
Z obsahového hľadiska bolo požiadavke vyhovené tým, že v § 43 ods. 4 vložená nová veta, podľa ktorej uložením pokuty nezaniká povinnosť vykonať opatrenie uložené krajským pamiatkovým úradom. 

Pripomienka na uplatnenie zmeny legislatívnej techniky je neakceptovaná, pretože doterajšia úprava je postačujúca a umožňuje krajskému pamiatkovému úradu ukladať pokutu aj opakovane, ak nedošlo k náprave. Horná hranica pokút stanovená pamiatkovým zákonom je dostatočná. 

k návrhu ods. 7 a 8 – z vecného hľadiska akceptované, pretože sme akceptovali pripomienku o možnosti odkladu a platenia v splátkach. 
 	
MV SR 	K bodu 47 (§ 44) 
Odsek 5 žiadame vypustiť. 
Odôvodnenie: 
Nie je jasné, na akom základe dospel predkladateľ k záveru uvedenému v odôvodnení k bodu 47 „Súčasná právna úprava neberie do úvahy existenciu možnosti vydania záväzného stanoviska v zmysle § 32 ods.10 zákona.“. Podľa § 3 ods. 7 správneho poriadku „ Ustanovenia o základných pravidlách konania uvedených v odsekoch 1 až 6 sa primerane použijú aj pri vydávaní osvedčení, posudkov, vyjadrení, odporúčaní a iných podobných opatrení.“. Niet dôvodu, pre ktorý by toto ustanovenie nemalo primerane platiť aj pre záväzné stanovisko podľa § 32 ods.10 zákona č. 49/2002 Z. z. 
 	O 	N 	neakceptované. 
Podľa § 32 ods. 12 platného znenia zákona č. 49/2002 Z. z. sa na vydanie záväzného stanoviska nevzťahuje všeobecný predpis o správnom konaní. Novelizačným bodom 47 (§ 44 ods. 5) sa ustanovenie vzhľadom na jeho charakter len presúva do spoločných ustanovení. Stanoviská krajských pamiatkových úradov nemajú povahu rozhodnutí a sú len podkladom pre rozhodovaciu činnosť iných štátnych orgánov a preto sa na ich vydávanie nevzťahujú procesné postupy podľa správneho poriadku. Pri ich vydávaní však krajské pamiatkové úrady rešpektujú základné princípy, ako napr. princíp zákonnosti, súčinnosti a pod. 
 	
MV SR 	Nad rámec novely 
1. Za bod 18 vložiť nový bod, ktorým by sa novelizoval § 22 (Ústredný zoznam). 
Odôvodnenie: Sme toho názoru, že registre hnuteľných a nehnuteľných kultúrnych pamiatok by mali obsahovať ich fotografie a opisy a zákon by mal v záujme ich ochrany ustanoviť ich neprístupnosť pre verejnosť. Poukazujeme pritom na ustanovenie § 12 ods. 4 zákona č. 206/2009 Z. z. (Bezpečnosť zbierkových predmetov), podľa ktorého „Múzeum alebo galéria sú povinné zabezpečiť ochranu údajov týkajúcich sa uloženia a manipulácie so zbierkovými predmetmi pred neoprávneným použitím.“. 

2. Úpravu ochrany pamiatkového fondu v § 30 zákona nepovažujeme za dostatočnú. Navrhujeme doplniť § 30 tak, aby ustanovil 
- povinnosť každého bezodkladne oznámiť krádež a nezákonné nadobudnutie kultúrnej pamiatky, archeologického nálezu a nájdenie archeologického náleziska krajskému pamiatkovému úradu alebo útvaru Policajného zboru 
- povinnosť ministerstva kultúry uverejniť na svojom webovom sídle informáciu o krádeži 
- oprávnenie Policajného zboru zaistiť predmet vykazujúci znaky predmetu kultúrnej hodnoty alebo archeologického nálezu v prípade pochybnosti o jeho zákonnom nadobudnutí, 
- zakotviť zákaz vstupu na miesto pamiatkového výskumu a na archeologické nálezisko. 
- povinnosť predajcu starožitností umiestniť v predajni 
a) odporúčanie zákazníkovi vyžadovať od predajcu doklad o zákonnom nadobudnutí predmetu pamiatkovej alebo kultúrnej hodnoty 
b) informáciu, kde si môže zákazník overiť pravosť predmetu pamiatkovej alebo kultúrnej hodnoty. 
3. V súvislosti s verejným záujmom na ochrane hnuteľných predmetov kultúrnej hodnoty, ktoré nie sú uložené v múzeu alebo galérii, t.j. nie sú zbierkovým predmetom, sme toho názoru, že zo zákona by malo byť zistiteľné, kde možno nájsť úpravu podmienok trvalého uloženia a prezentácie zbierkových predmetov. Navrhujeme preto takýto odkaz v zákone uviesť. Takáto úprava by mala mať formu právneho predpisu, ako je tomu u archívnych dokumentov, pre ktoré sú upravené tieto podmienky v § 16 až 28 vyhlášky č. 628/2002 Z. z. 
4. Za bod 45 odporúčame vložiť nový bod, ktorý by novelizoval § 42 ods. 2. Platné znenie tohto ustanovenia upravuje hornú hranicu pokuty v sume 20 000 eur jednotne pre všetky priestupky , čo nepovažujeme za vhodné vzhľadom na rôznorodosť skutkových podstát z hľadiska spoločenskej nebezpečnosti. Sankcionovanie iných správnych deliktov v § 43 ods.1 zákona je pritom diferencované. Súčasne navrhujeme v § 42 ods. 2 v nadväznosti na nami navrhované znenie § 43 ods. 3 upraviť znenie § 42 ods. 2 takto: „...ochranné pásmo, archeologický nález alebo archeologické nálezisko...“. 

 	O 	N 	neakceptované. 
k pripomienke k § 22 – neakceptované. 
Pripomienka ide nad rámec novely zákona. 
Už zavedené v praxi, utajované informácie nie sú prístupné verejnosti, zostávajú súčasťou Ústredného zoznamu pamiatkového fondu. Táto úprava nám v aplikačnej praxi nespôsobuje problémy. 

k pripomienke k § 30 – neakceptované. 
Návrh pripomienky k § 30 platného znenia neakceptujeme, ide nad rámec úpravy zákona. Navrhované úpravy sú už obsiahnuté v Trestnom zákone, v zákone o Policajnom zbore aj v Trestnom poriadku. 
Podľa zákona o Policajnom zbore aj podľa Trestného poriadku, policajný zbor by mal zaistiť predmety pochádzajúce z trestnej činnosti. 
Paušálny zákaz vstupu na archeologické náleziská by mohol v extrémnych prípadoch obmedziť na rozsiahle územia, ktoré sú verejnosťou bežne využívané (Gerulata v m. č. Bratislavy Jarovce a Rusovce). Zakázané je vykonávať takú činnosť, ktorá by ohrozovala tieto náleziská. 
Zvyšovať finančné náklady fyzickej osobe – podnikateľovi (napr. starožitník) si tento zákon nekladie za cieľ, obchodné vzťahy sú predmetom inej právnej úpravy (zákon o ochrane spotrebiteľa). Nie je predmetom úpravy tohto zákona. 

k pripomienke 3 – neakceptované. 
Ide o pripomienku nad rámec predmetu úpravy zákona. 

k pripomienke 4 – neakceptované. 
Ide o pripomienku nad rámec predmetu úpravy zákona. 
Doterajšia aplikačná prax v zákona nepreukázala potrebu diferencovať pre fyzické osoby, ktoré nie sú podnikateľom, výšku pokuty tak ako je to u právnických osôb. Doterajšia úprava sa javí ako postačujúca. Pri určovaní pokuty u fyzických osôb sa prihliada aj na § 12 zákona SNR č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov. 
 	
MF SR 	Všeobecne 
Beriem na vedomie, že návrh nebude mať vplyv na rozpočet verejnej správy.  	O 	A 	bez pripomienok 	
MF SR 	Všeobecne 
Návrh je potrebné upraviť gramaticky (napr. v čl. I bode 20 § 24 ods. 3 druhej vete slovo „je“ nahradiť slovom „jej“), zosúladiť s čl. 6 Legislatívnych pravidiel vlády SR [napr. v čl. I bode 11 § 9 ods. 9 špecifikovať pojem „nevyhnutných úloh“, v bode 16 § 11 ods. 2 písm. f) pojem „nevyhnutných prípadoch“, v bode 21 § 25 ods. 7 a bode 27 § 30 ods. 3 prvej vete vypustiť slovo „akékoľvek“ z dôvodu nadbytočnosti, v bode 31 § 32 ods. 4 za slovo „začiatok“ vložiť slovo „obnovy“, v bode 37 § 33 ods. 6 definovať pojem „v odôvodnených prípadoch“ alebo uviesť odkaz na príslušný právny predpis, v bode 39 § 35 ods. 5 za slová „so stavebnou“ vložiť slovo „činnosťou“, v bode 40 § 35b ods. 1 prvej vete za slovo „zamýšľa“ vložiť slovo „vykonávať“ a za slovo „stavebnú“ vložiť slovo „činnosť“, v bode 41 § 36 ods. 1 za slovo „nedeštruktívnych“ vložiť slovo „metód“ a v odseku 3 písm. b) za slovo „personálnym“ vložiť slovo „vybavením“, v bode 43 § 39 ods. 1 druhej vete slová „sa nedohodnú“ nahradiť slovami “nedôjde k dohode“, v odseku 3 druhej vete za slová „na vedecké“ vložiť slovo „účely“, za slová „dokumentárne účely“ vložiť čiarku a vypustiť slovo „osobou“ z dôvodu nadbytočnosti, v odseku 4 vypustiť slovo „najmä“, v odseku 5 a 10 za slová „§ 35a“ vložiť slová „ods. 1“ z dôvodu spresnenia, v odseku 12 prvej vete slová „§ 35 až 36“ nahradiť slovami „§ 35 a 36“, v § 40 ods. 1 za slová „pri stavebnej“ vložiť slovo „činnosti“, v odseku 3 vypustiť slovo „najmä“ a v odseku 9 vypustiť slovo „ďalej“, v bode 46 § 43 ods. 7 vypustiť slová „za iné správne delikty“ z dôvodu nadbytočnosti, v bode 47 § 44 ods. 2 slová „§ 40 ods. 2 ag 3“ nahradiť slovami „§ 40 ods. 2 a 3“ a v odseku 3 za slovami „§ 22“ vypustiť slová „tohto zákona“ z dôvodu nadbytočnosti] a s prílohou č. 5 Legislatívnych pravidiel vlády SR (ďalej len „príloha LPV“) [napr. čl. I bod 15 § 10 ods. 2 písm. p) až r) zosúladiť s bodom 13 prílohy LPV a pododseky označiť písmenami o) až q), bod 16 § 11 ods. 2 písm. d) a bod 17 §12 ods. 1 zosúladiť s bodom 54 prílohy LPV].  	O 	A 	akceptované, 
Zapracované do príslušných ustanovení zákona, okrem 5 drobných pripomienok, ktoré by však zmenili obsah ustanovenia takým spôsobom, ktorý je pre predkladateľa neprijateľný. 
 	
MF SR 	K čl. I k bodom 1 a 45 (§ 2 ods. 4 a § 42 ods. 1) 
Odporúčam prehodnotiť zavedenie pojmu „bezprostredné okolie nehnuteľnej kultúrnej pamiatky“, pretože sa javí ako nadbytočné. Využíva sa len v jednom ustanovení pri novom vymedzení priestupku, pričom nemá táto definícia priestupku podľa § 42 ods. 1 písm. i) dostatočnú oporu v súvisiacich ustanoveniach upravujúcich povinnosti, ktorých porušenie je priestupkom. Súčasne je zavedenie predmetného pojmu duplicitné napr. so znením § 18 ods. 1 cit. zákona, kde je pri definovaní ochranného pásma kultúrnej pamiatky upravená aj ochrana okolia nehnuteľnej kultúrnej pamiatky, čo možno považovať za dostačujúce. 
 	O 	N 	neakceptované. 
Úprava reflektuje aj čl. 6 Benátskej charty, v ktorom sa uvádza, že ochrana kultúrnej pamiatky zahŕňa aj jej blízke okolie. Podľa tohto ustanovenia sa zakazuje aj akákoľvek nová výstavba ale aj búranie a úpravy, ktoré by mohli narušiť pamiatkové hodnoty (napr. aj hmoty a farby) kultúrnej pamiatky. 
O bezprostredné okolie národnej kultúrnej pamiatky ide len tam, kde nie je vyhlásené ochranné pásmo národnej pamiatky. Ide teda o redukovanú formu ochrany, ak sa rozhoduje o stavebnej činnosti v blízkom okolí národnej kultúrnej pamiatky. Krajský pamiatkový úrad je kompetentný konať bez tohto, aby bolo potrebné vyhlasovať ochranné pásmo v správnom konaní. 
Ochranné pásmo je pojem oveľa širší ako bezprostredné okolie , a tým pre vlastníkov susediacich nehnuteľností predstavuje nepomerne väčšiu záťaž a obmedzenie. 
 	
MF SR 	K čl. I k bodu 15 (§ 10 ods. 2) 
V odseku 2 písm. p) odporúčam za slovo „výpisy“ vložiť slová „alebo elektronické odpisy“ a uviesť odkaz na zákon č. 275/2006 Z. z. o informačných systémoch verejnej správy a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon č. 275/2006 Z. z.“), pretože Ústredný zoznam pamiatkového fondu je podľa zákona č. 275/2006 Z. z. informačným systémom verejnej správy a jeho správcom a prevádzkovateľom bude Pamiatkový fond SR, ktorý je aj povinnou osobou. Podľa § 7 tohto zákona je Pamiatkový fond SR povinný vydávať na požiadanie elektronický odpis, ktorý musí byť podpísaný zaručeným elektronickým podpisom Pamiatkového fondu SR a opatrený časovou pečiatkou. 
 	O 	A 	akceptované, 
zapracované v § 10 ods. 2 písm. p) a pridaný legislatívny odkaz na zákon 
 	
MF SR 	K čl. I k bodu 21 (§ 25 ods. 2 až 7) 
V odseku 4 druhej vete žiadam slová „predpísanom tlačive“ nahradiť slovom „formulári“ (ktorý môže byť tlačený alebo online), pretože podávanie žiadostí iba papierovo je výraznou bariérou rozvoja informatizácie a narastajúceho počtu elektronických služieb. 

Je potrebné umožniť žiadateľom aj elektronické podanie žiadostí a ich príloh, pričom vzhľadom na znenie zákona č. 215/2002 Z. z. o elektronickom podpise a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov možno využiť aj prostriedky ako elektronický podpis alebo zaručený elektronický podpis. 
 	Z 	A 	akceptované, 
zapracované v § 25 ods. 4 
 	
MF SR 	K čl. I k bodu 43 (§ 38 až 40) 
1. V § 40 ods. 1 odporúčam prehodnotiť slovné spojenie „činnosť pod vodou“, pretože pri činnosti „pod vodou“ ide o činnosť „v zemi“ a tá je už v tomto ustanovení riešená. 

2. V § 40 ods. 6 je potrebné zmeniť správcu archeologického nálezu, ktorým je strelivo a munícia, pretože archeologický nález je vlastníctvom Slovenskej republiky a správcom majetku vo vlastníctve štátu môže byť podľa zákona č. 278/1993 Z. z. o správe majetku štátu v znení neskorších predpisov len právnická osoba. Policajný zbor Slovenskej republiky nie je právnickou osobou, preto nemôže byť správcom archeologického nálezu vo vlastníctve štátu, ktorým je strelivo a munícia. 
 	O 	ČA 	neakceptované, 
k pripomienke k § 40 ods. 1 – neakceptované. 
Slovenská republika pristúpila k medzinárodnému Dohovoru o ochrane kultúrneho dedičstva pod vodou (Oznámenie Ministerstva zahraničných vecí Slovenskej republiky č. 210/2009 Z. z.). Toto ustanovenie reflektuje tento medzinárodný dohovor a terminológiu v ňom zavedenú. 

k pripomienke k § 40 ods. 6 - akceptované. 
Pripomienke vyhovujeme. Nálezy tohto charakteru nie sú zavádzané do evidencie podľa zákona č. 278/1993 Z. z. o správe majetku štátu v znení neskorších predpisov. Bolo konzultované na Kriminalistickom a expertíznom ústave Policajného zboru. Väčšina tejto munície a streliva je odborne likvidovaná pyrotechnikom. Manipulácia s nimi neprináleží iných osobám a reflektuje súčasnú prax, ktorú neupravuje žiadny špecializovaný právny predpis. 
 	
MH SR 	K Doložke vplyvov 
Novelizačnými bodmi 31 až 33 sa zvyšujú informačné povinnosti vlastníkov (ktorými môžu byť aj podnikateľské subjekty), preto predkladateľovi materiálu odporúčame vyznačiť v Doložke vplyvov negatívne vplyvy na podnikateľské prostredie a dopracovať analýzu vplyvov na podnikateľské prostredie. 	O 	N 	neakceptované. 
Ide o zvýšenie oznamovacej povinnosti, táto povinnosť nie je natoľko závažná, aby bránila v podnikaní v podnikateľskom prostredí. Pri plnení oznamovacej povinnosti vlastníka národnej kultúrnej pamiatky alebo nehnuteľnosti v pamiatkovom území alebo stavebníka voči krajskému pamiatkovému úradu nie sú spojené významné náklady ani podstatným spôsobom nezvyšujú administratívu pri stavebnej činnosti. 
Preferujeme zachovanie pamiatkových hodnôt, ktorých ochrana je vo verejnom záujme. 
 	
MDVaRR SR 	 
K predmetnému poslaneckému návrhu na vydanie zákona, ktorý ste nám zaslali na pripomienkové konanie, Vám oznamujeme, že k predkladacej správe predkladateľa neuplatňujeme žiadne pripomienky a stotožňujeme sa so stanoviskom predkladateľa. 	O 	A 	bez pripomienok 	
MDVaRR SR 	 
1. V čl. I bod 1 žiadame doplniť bod, od ktorého sa má počítať desať metrov. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 
Odôvodnenie: 
Definícia bezprostredného okolia je neurčitá a môže vytvárať problémy pri aplikácii zákona, napríklad pri územnom pláne obce. Nie je jasné, či 10- metrová vzdialenosť sa počíta od obvodového plášťa stavby alebo od hranice pozemku. 
 	Z 	A 	akceptované. 
V § 2 ods. 4 je v súlade s pripomienkou doplnené znenie, že desať metrov sa počíta od obvodového plášťa stavby, ak nehnuteľnou kultúrnou pamiatkou je stavba alebo od hranice pozemku, ak nehnuteľnou kultúrnou pamiatkou je aj pozemok. 
Úprava reflektuje aj čl. 6 Benátskej charty, v ktorom sa uvádza, že ochrana kultúrnej pamiatky zahŕňa aj jej blízke okolie. Podľa tohto ustanovenia sa zakazuje aj akákoľvek nová výstavba ale aj búranie a úpravy, ktoré by mohli narušiť pamiatkové hodnoty (napr. aj hmoty a farby) kultúrnej pamiatky. 
Iné pripomienky pripomienkujúcich subjektov požadovali dokonca rozšíriť na viac ako 10 metrov. 
 	
MDVaRR SR 	 
2. V čl. I bod 18 odporúčame v úvodnej vete za slovo „Nadpis“ doplniť slovo „pod“. 	O 	A 	akceptované, zapracované v § 20 	
MDVaRR SR 	 
3. V čl. I bod 26 § 29 odsek 4 žiadame preformulovať takto: „(4) Miestne príslušný krajský pamiatkový úrad je dotknutým orgánom štátnej správy pri prerokúvaní územného plánu regiónu, územného plánu obce a územného plánu zóny.28a)“ Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 
Odôvodnenie: 
Už súčasné znenie ustanovenia § 29 ods. 4 zákona č. 49/2002 Z. z. je nevhodne formulované. Podľa § 8 ods. 2 zákona č. 50/1976 Zb. o územnom plánovaní a stavebnom poriadku (stavebný zákon) v znení neskorších predpisov územnoplánovaciu dokumentáciu tvoria Koncepcia územného rozvoja Slovenska, územný plán regiónu, územný plán obce a územný plán zóny. Orgánom oprávneným schváliť územnoplánovaciu dokumentáciu je podľa stupňa územnoplánovacej dokumentácie vláda SR, zastupiteľstvo samosprávneho kraja a zastupiteľstvo obce, ktoré nemôžu vyžadovať stanovisko príslušného krajského pamiatkového úradu. Ide o úlohu obstarávateľov príslušnej územnoplánovacej dokumentácie. Obstarávateľmi v súlade s § 16 a § 18 stavebného zákona sú ministerstvo, samosprávny kraj a obec. Prerokovanie územnoplánovacej dokumentácie, získanie všetkých potrebných stanovísk patrí k úlohám orgánov územného plánovania pri obstarávaní územnoplánovacej dokumentácie. 
Takisto je potrebné upraviť pojem územnoplánovacia dokumentácia. Tento pojem zahŕňa aj Koncepciu územného rozvoja Slovenska, ktorá je riešená pre celé územie Slovenska. Miestne príslušný krajský úrad nemôže byť príslušným dotknutým orgánom pri prerokovávaní. 
 	Z 	A 	akceptované, 
preformulované v § 29 ods. 4 podľa pripomienky v plnom znení 
 	
MDVaRR SR 	 
4. V čl. I bod 34 žiadame vypustiť. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 
Odôvodnenie: 
V prípade konaní o nariadení neodkladných zabezpečovacích prác a konaní o nariadení nevyhnutných úprav nejde o návrhové konania, a teda nie je k dispozícii dokumentácia, ku ktorej by sa mohol dotknutý orgán vyjadriť, a zároveň by mohlo prísť k omeškaniu pri zabezpečení neodkladného odstránenia nevyhovujúceho stavu stavieb z dôvodu ohrozenia života a zdravia alebo stavu obťažujúceho užívateľov stavby alebo jej okolia. Konanie sa vždy začína z úradnej moci stavebného úradu a podľa druhu a charakteru stavby prizýva do konania príslušné dotknuté orgány, teda aj orgán ochrany pamiatkového fondu. 
Podľa § 5 zákona č. 49/2002 Z. z. takisto Pamiatková inšpekcia ministerstva kultúry SR v rámci ústredného štátneho dohľadu dohliada na stav kultúrnych pamiatok a na dodržiavanie podmienok ochrany kultúrnych pamiatok a pamiatkových území a ukladá orgánom pamiatkového fondu povinnosť prijať opatrenia na odstránenie nedostatkov zistených pri výkone dohľadu. 
 	Z 	N 	neakceptovaná. 
K pripomienke k § 32 ods. 12: 
V aplikačnej praxi sa opakovane stáva, že stavebné úrady rozhodli bez vedomia príslušného krajského pamiatkového úradu a povolili a umožnili také stavebné zásahy do územia, ktorými došlo k zničeniu pamiatkových hodnôt. Dokonca došlo aj k zbúraniu národných kultúrnych pamiatok (napr. zbúranie alebo zničenie pamiatkových hodnôt národnej kultúrnej pamiatky panského domu v Polomke, Čierny Brod-Heď - kaštieľ, fara v Žiline). Ak by sme pripomienku akceptovali, nebola by zabezpečená základná ochrana národných kultúrnych pamiatok podľa § 27 a aj pamiatkového územia podľa § 29 ods. 1 pamiatkového zákona. 
Krajské pamiatkové úrady sú povinné chrániť pamiatkové hodnoty, musia byť dotknutým orgánom v stavebnom konaní, stavebný úrad stanoví v stavebnom konaní lehotu, ktorá platí aj pre dotknuté orgány. 

pozn.: 
na základe uskutočneného 1. rozporového konania dňa 19.11.2013 rozpor nebol odstránený – potvrdené záznamom z rozporového konania č. MK 3472/2013-221/20507. 
Na základe 2. rozporového konania medzi štátnymi tajomníkmi Ministerstva kultúry Slovenskej republiky a Ministerstva dopravy, výstavby a regionálneho rozvoja Slovenskej republiky zo dňa 28.11.2013 bol 29.11.2013 zaslaný e-mail z Ministerstva dopravy, výstavby a regionálneho rozvoja Slovenskej republiky zo sekcie legislatívy a práva, ktorý potvrdzuje, že Ministerstvo dopravy, výstavby a regionálneho rozvoja Slovenskej republiky netrvá na zásadnej pripomienke a tým bol rozpor odstránený. 
 	
MDVaRR SR 	 
5. V čl. I bod 40 § 35b ods. 2 odporúčame slovo „odseku“ nahradiť slovom „ods.“. 	O 	A 	akceptované, po úpravách bolo presunuté na iné miesto v zákone  	
MDVaRR SR 	 
6. V čl. I bod 43 § 40ods. 6 odporúčame vypustiť slová „Slovenskej republiky“. 	O 	A 	akceptované, slová vypustené 	
MPRV SR 	K novelizačnému bodu 21. odseku 4 
Do vety “ Žiadosť o povolenie na dočasný vývoz kultúrnej pamiatky obsahuje ...“ odporúčame doplniť povinnosť poskytnúť informáciu za akým účelom sa pamiatka vyváža, k akému účelu bude slúžiť v zahraničí a kto za vyvezenú pamiatku zodpovedá. 

Odôvodnenie: 
Odporúčanie z dôvodu zvýšenia ochrany kultúrnych pamiatok. 
 	O 	A 	akceptované, 
zapracované v § 25 ods. 4, údaje sú súčasťou formulára 
 	
MPRV SR 	K novelizačnému bodu 22. 
Do vety „(2) V bezprostrednom okolí nehnuteľnej kultúrnej pamiatky ...“ odporúčame doplniť povinnosť pred začatím realizácie akýchkoľvek prác presne určiť podmienky ich realizácie /napr. na priľahlých objektoch a iných priľahlých objektoch – cesty, komunikácie, zeleň, inžinierske siete a pod. 

Odôvodnenie: 
Slovné spojenie „v bezprostrednom okolí“ je pomerne neurčité a mohlo by vzniknúť riziko jeho obchádzania. 
 	O 	A 	akceptované, 
v § 2 nový odsek 4, zapracované podľa pripomienky iného povinne pripomienkujúceho subjektu. 
O bezprostredné okolie národnej kultúrnej pamiatky ide len tam, kde nie je vyhlásené ochranné pásmo národnej pamiatky. Ide teda o redukovanú formu ochrany, ak sa rozhoduje o stavebnej činnosti v blízkom okolí národnej kultúrnej pamiatky. Krajský pamiatkový úrad je kompetentný konať bez tohto, aby bolo potrebné vyhlasovať ochranné pásmo v správnom konaní. 
Ochranné pásmo je pojem oveľa širší ako bezprostredné okolie , a tým pre vlastníkov susediacich nehnuteľností predstavuje nepomerne väčšiu záťaž a obmedzenie. 
Úprava reflektuje aj čl. 6 Benátskej charty, v ktorom sa uvádza, že ochrana kultúrnej pamiatky zahŕňa aj jej blízke okolie. Podľa tohto ustanovenia sa zakazuje aj akákoľvek nová výstavba ale aj búranie a úpravy, ktoré by mohli narušiť pamiatkové hodnoty (napr. aj hmoty a farby) národnej kultúrnej pamiatky 
 	
MPRV SR 	K novelizačnému bodu 25. 
V § 29 ods. 3 odporúčame ponechať slová “ prvkov interiéru“. 

Odôvodnenie: 
Prvky interiéru tvoria dôležitú súčasť objektu a teda by mali byť súčasťou dokumentácie. 
 	O 	N 	neakceptované. 
V § 29 ods. 3 ide o definovanie uličného interiéru, nie interiéru stavby. 
 	
MPRV SR 	K novelizačnému bodu 27. 
Do § 30 odsek 3 odporúčame zapracovať do textu povinnosť predkladateľa návrhu predložiť pamiatkovému úradu projektovú dokumentáciu, ktorá bude slúžiť ako podklad pre konečné rozhodnutie. 	O 	N 	neakceptované. 
Projektovú dokumentáciu nahradzuje predloženie návrhu, v niektorých prípadoch ide o také jednoduché riešenia, ktoré nevyžadujú projektovú dokumentáciu. 
Obmedzujeme negatívne administratívne dopady na verejnosť 
 	
MPRV SR 	K novelizačnému bodu 30. 
Do § 32 odsek 1 odporúčame zapracovať do textu povinnosť predkladateľa návrhu predložiť pamiatkovému úradu projektovú dokumentáciu, ktorá bude slúžiť ako podklad pre rozhodnutie o obnove a údržbe. 	O 	N 	neakceptované. 
Povinnosti sú zadefinované v § 32 ods. 4, kde krajský pamiatkový úrad individuálne rozhodne či je potrebná projektová dokumentácia podľa konkrétnych okolností zámeru. 
Redukujeme administratívnu náročnosť voči verejnosti 
 	
MPRV SR 	K novelizačnému bodu 31. 
Do vety: „V rozhodnutí o zámere obnovy podľa odseku 2 krajský pamiatkový úrad zároveň uloží vlastníkovi kultúrnej pamiatky povinnosť oznámiť krajskému pamiatkovému úradu vopred začiatok a koniec obnovy.“ odporúčame vložiť slová „rozsah, objem a účel obnovy“, a to za účelom zabezpečenia vyššej miery kontroly vykonaných prác. 	O 	N 	neakceptované. 
Vyriešené, tieto údaje sú predmetom žiadosti vlastníka a obsahom zámeru o obnove podľa § 32 ods. 3. 
 	
MPRV SR 	K novelizačnému bodu 33. 
Do vety: „K žiadosti o vydanie záväzného stanoviska vlastník priloží zámer úpravy nehnuteľnosti, ktorý obsahuje údaje o nehnuteľnosti, špecifikáciu predpokladaných plošných a priestorových zmien.“ odporúčame vložiť slová „rozsah, objem a účel obnovy“, a to za účelom zabezpečenia vyššej miery kontroly vykonaných prác. 	O 	N 	neakceptované. 
Vyriešené, je obsahom zámeru o obnove podľa § 32 ods. 6 
 	
MZVaEZ SR 	K bodu 47 
V § 44 ods. 2 slová "§ 40 ods. 2 až 3" nahradiť slovami "§ 28 ods. 1 písm. c)". 
Legislatívno-technická pripomienka. 	O 	A 	akceptované, 
slová nahradené 
 	
MZVaEZ SR 	K doložke zlučiteľnosti 
Odporúčame v rámci Doložky zlučiteľnosti právneho predpisu s právom Európskej únie správne zaradiť : 
1. Nariadenie Rady (ES) č. 116/2009 z 18. decembra 2008 o vývoze tovaru kultúrneho charakteru (ide o legislatívny sekundárny právny akt prijatý pred 30/11/2009), 
2. Nariadenie Rady (ES) č. 806/2003 zo 14. apríla 2003, ktorým sa k rozhodnutiu 1999/468/ES prispôsobujú ustanovenia týkajúce sa výborov, ktoré pomáhajú Komisii pri uplatňovaní jej vykonávacích právomocí stanovených v predpisoch Rady prijatých v súlade s konzultačným postupom (kvalifikovaná väčšina) (ide o legislatívny sekundárny právny akt prijatý pred 30/11/2009). 
3. Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (ide o legislatívny sekundárny právny akt prijatý pred 30/11/2009), 
4. Smernicu Rady 93/7/EHS z 15. marca 1993 o navrátení predmetov kultúrnej hodnoty nezákonne vyvezených z územia členského štátu (ide o legislatívny sekundárny právny akt prijatý pred 30/11/2009). 
 	O 	A 	neakceptované, 
Doložka zlučiteľnosti bola upravená v zmysle pripomienok odboru aproximácie práva sekcie vládnej legislatívy Úradu vlády Slovenskej republiky. 
Sekundárne akty sú v doložke zlučiteľnosti zaradené podľa prílohy č. 1 Legislatívnych pravidiel vlády medzi sekundárne akty prijaté pred nadobudnutím platnosti Lisabonskej zmluvy. 
 	
MPSVR SR 	K čl. I bod 47 
Odporúčame v čl. I bode 47 v navrhovanom znení § 44 ods. 2 uviesť správny odkaz na ustanovenie zákona č. 49/2002 Z. z. o ochrane pamiatkového fondu v znení neskorších predpisov, ktoré upravuje právo na primeranú náhradu nákladov. 
Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka. 
 	O 	A 	akceptované, 
upravené podľa pripomienky Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky 
 	
MŽP SR 	K § 27 

Doterajší text § 27 sa označuje ako odsek 1 a dopĺňa sa odsekom 2, ktorý znie: „(2) V bezprostrednom okolí nehnuteľnej kultúrnej pamiatky nemožno vykonávať stavebnú ani inú činnosť, ktorá by mohla ohroziť pamiatkové hodnoty kultúrnej pamiatky.“ 
- navrhujeme definovať, čo je „bezprostredné okolie“. 
Odôvodnenie: potreba presnejšieho definovania predíde prípadnému sporu, ak nastane stavebná činnosť, ktorá by pamiatkovú hodnotu narušila. 
Termín „bezprostredné okolie“ následne upraviť aj ďalej v texte. 
 	O 	A 	akceptované. 
Aj s ohľadom na iné pripomienky iných povinne pripomienkujúcich subjektov doplnené znenie v § 2. 
 	
MŽP SR 	K § 30 

V § 30 odsek 3 znie: „(3) Umiestniť reklamu, reklamné, informačné, propagačné alebo akékoľvek technické zariadenie, ktoré nie je stavbou, na nehnuteľnej kultúrnej pamiatke alebo v pamiatkovom území možno len na základe rozhodnutia krajského pamiatkového úradu. Krajský pamiatkový úrad v rozhodnutí určí, či je predložený návrh z hľadiska záujmov chránených týmto zákonom prípustný a určí podmienky jeho realizácie a umiestnenia. Ak umiestnenie reklamy, reklamného, informačného, propagačného alebo technického zariadenia povoľuje stavebný úrad, krajský pamiatkový úrad vydá záväzné stanovisko z hľadiska záujmov chránených týmto zákonom a je v konaní stavebného úradu dotknutým orgánom; 29a) krajský pamiatkový úrad vydá záväzné stanovisko aj v takomto konaní stavebného úradu v ochrannom pásme.“ 
- Nesúhlasíme s princípom umiestňovania reklamných záležitostí, ani podmienených súhlasom PÚ a požadujeme vyňatie tohto textu. 
Odôvodnenie: pamiatková hodnota sa reklamnými textami narúša. Pamiatka je hodnotou sama o sebe. Tabule a iné technické zariadenia znižujú vizuálnu hodnotu objektu. 

 	O 	N 	neakceptované. 
Plošný zákaz umiestňovania reklamy, ..., je neprimeraným zásahom o do vlastníckych práv. 
Krajské pamiatkové úrady musia zvažovať povolenie umiestňovania týchto zariadení tak, aby obmedzenie výkonu vlastníckych práv bolo len v minimálnej miere s ohľadom na ochranu pamiatkových hodnôt. 
 	
MŠVVaŠ SR 	Bod 39 
V § 35 odporúčame zosúladiť charakteristiku pamiatkového výskumu s charakteristikou výskumu podľa zákona č. 172/2005 Z. z. o organizácii štátnej podpory výskumu a vývoja a o doplnení zákona č. 575/2001 Z. z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy v znení neskorších predpisov, predovšetkým v oblasti tvorivosti, systematickosti, potrieb spoločnosti a rozvoja poznania. Ďalej odporúčame zosúladiť charakteristiku výskumu na vedecké účely a dokumentačné účely s charakteristikou základného výskumu, pričom ostatný výskum odporúčame označiť ako aplikovaný výskum. 

Odôvodnenie: Každý druh výskumu by mal mať znaky výskumu podľa zákona č. 172/2005 Z. z. o organizácii štátnej podpory výskumu a vývoja a o doplnení zákona č. 575/2001 Z. z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy v znení neskorších predpisov, pričom špecifiká daného výskumu odporúčame upraviť v osobitnom predpise. 	O 	N 	neakceptované. 
Definícia pamiatkového výskumu podľa platného znenia zákona sleduje iné ciele ako definícia výskumu podľa zákona o zákona č. 172/2005 Z. z. o organizácii štátnej podpory výskumu a vývoja a o doplnení zákona č. 575/2001 Z. z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy v znení neskorších predpisov. Pamiatkové výskumu sú podporované aj z iných zdrojov ako sú verejné prostriedky. Účel, pre ktorý je pamiatkový výskum uskutočňovaný, je iný ako podľa zákona č. . 172/2005 Z. z. o organizácii štátnej podpory výskumu a vývoja a o doplnení zákona č. 575/2001 Z. z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy v znení neskorších predpisov. 
Pamiatkový výskum je vykonávaný v záujme ochrany pamiatkových hodnôt a výsledky sú dôležitým podkladom pre rozhodovaciu činnosť orgánov štátnej správy. 
 	
MŠVVaŠ SR 	Bod 40 
V § 35a ods. 1 odporúčame na konci pripojiť vetu, ktorá znie: ,,Tým nie je dotknutá povinnosť fyzickej osoby – podnikateľa pri uchádzaní sa o finančné prostriedky zo štátneho rozpočtu na účely výskumu získať osvedčenie o odbornej spôsobilosti podľa osobitného predpisu 36b).“. 
Poznámka pod čiarou k odkazu 36b znie: 
,,36b) § 26a zákona č. 172/2005 Z. z. o organizácii štátnej podpory výskumu a vývoja a o doplnení zákona č. 575/2001 Z. z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy v znení neskorších predpisov v znení zákona č. 233/2008 Z. z.“. 

Odôvodnenie: V prípade finančného pokrytia pamiatkového výskumu z prostriedkov štátneho rozpočtu je potrebné, aby fyzická osoba mala osvedčenie o spôsobilosti na vykonávanie výskumu podľa § 26a zákona č. 172/2005 Z. z. o organizácii štátnej podpory výskumu a vývoja a o doplnení zákona č. 575/2001 Z. z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy v znení neskorších predpisov. 	O 	A 	akceptované. 
Táto terminológia je použitá aj v doteraz platnom znení zákona. 
 	
MŠVVaŠ SR 	Bod 40 
V § 35a ods. 1 odporúčame nad slová „pamiatkového výskumu“ umiestniť odkaz 36a. 
Poznámka pod čiarou k odkazu 36a znie: 
„36a) Vyhláška Ministerstva kultúry Slovenskej republiky č. 253/2010 Z. z., ktorou sa vykonáva zákon o ochrane pamiatkového fondu v znení neskorších predpisov.“ 

Odôvodnenie: Odkaz na príslušný vykonávací predpis. 	O 	N 	neakceptované 
V príslušných ustanoveniach zákona sú uvedené splnomocňovacie ustanovenia na vydanie vykonávacieho predpisu, napr. § 35a ods. 7. 
 	
MŠVVaŠ SR 	Bod 40 
V § 35a ods. 4 navrhujeme slovo "udelenie" nahradiť slovom "vydanie". 

Odôvodnenie: Legislatívnotechnická pripomienka. 
 	O 	N 	neakceptované. 
Táto terminológia je použitá aj v doteraz platnom znení zákona, okrem iného Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky je gestorom kompetencie nad dohľadom nad dodržiavaním štátneho jazyka, príslušná odborná vecná sekcia nemala k terminológii výhrady. 
 	
MŠVVaŠ SR 	Bod 41 
V 36 ods. 3 úvodnej vete navrhujeme slovo "udelí" nahradiť slovom "vydá". 

Odôvodnenie: Legislatívnotechnická pripomienka. 	O 	N 	neakceptované. 
Táto terminológia je použitá aj v doteraz platnom znení zákona, okrem iného Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky je gestorom kompetencie nad dohľadom nad dodržiavaním štátneho jazyka, príslušná odborná vecná sekcia nemala k terminológii výhrady. 
 	
MZ SR 	K čl. I bod 25 
Za slovom „prvkov“ odporúčame vypustiť slovo „uličného“ z dôvodu nadbytočnosti. 
 	O 	N 	neakceptované. 
Doplnenie je pre účel zvýšenia právnej istoty. 
 	
ŠÚ SR 	K materiálu 
Odporúčame uvádzať paragrafy v súlade s bodom 54 prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR. 

 	O 	A 	akceptované 	
ŠÚ SR 	K bodu 32 
Odporúčame vypustiť bodku za slovom „nehnuteľnosti“. 

 	O 	N 	neakceptované. 
Postupujeme podľa Legislatívnych pravidiel. 
 	
ŠÚ SR 	K bodu 37 
Odporúčame uviesť text „V § 33 ods. 6 sa bodka nahrádza bodkočiarkou a na konci sa pripájajú tieto slová: “ v odôvodnených prípadoch ......výskumu.“.“. 

 	O 	N 	neakceptované. 
Preformulované vzhľadom na pripomienku iného pripomienkujúceho subjektu. 
 	
ŠÚ SR 	K bodu 40 
Odporúčame v § 35a ods. 1 nad slová „pamiatkového výskumu“ umiestniť odkaz 36a a uviesť poznámku pod čiarou k tomuto odkazu „36a) Vyhláška Ministerstva kultúry Slovenskej republiky č. 253/2010 Z. z., ktorou sa vykonáva zákon o ochrane pamiatkového fondu v znení neskorších predpisov.“ Ďalej odporúčame v § 35b ods. 2 slová „odseku 4“ nahradiť slovami „ods. 4“. 

 	O 	N 	neakceptované. 
pripomienka k § 35 ods. 1 – neakceptované. 
Zákon vyššej právnej sily neodkazuje v poznámke pod čiarou na jeho vykonávací predpis. 

pripomienka k §35b ods.2 – neakceptované. 
Preformulované vzhľadom na pripomienku iného pripomienkujúceho subjektu. 
 	
ÚGKK SR 	Čl. I. bod 39 
V navrhovanom znení § 35 ods. 6 v druhej vete navrhujeme za slová "písomný súhlas vlastníka" navrhujeme doplniť slová "alebo správcu nehnuteľnosti, ak nie je známy vlastník nehnuteľnosti". 

Odôvodnenie: 
V aplikačnej praxi by sa mohli vyskytnúť aj prípady, kedy vlastník nehnuteľnosti nebude známy. Z tohto dôvodu je potrebné doplniť, že pokiaľ nie je známy vlastník nehnuteľnosti, súčasťou žiadosti o vydanie rozhodnutia o výskume je súhlas správcu.  	O 	A 	akceptované. 
Zapracované do ustanovenia § 35 ods. 6. 
 	
ÚGKK SR 	Čl. I bod 43 
V navrhovanom znení § 39 ods. 1 v prvej vete navrhujeme za slová "s vlastníkom nehnuteľnosti" doplniť slová "alebo správnom nehnuteľnosti, ak nie je známy vlastník nehnuteľnosti". 

Odôvodnenie: 
V aplikačnej praxi sa môžu vyskytnúť prípady, kedy vlastník nehntueľnosti nebude známy. Z tohto dôvodu je potrebné doplniť, že pokiaľ nie je známy vlastník nehnuteľnosti, zmluvu o vykonaní pamiatkového výskumu je potrebné uzatvoriť so správcom nehnuteľnosti, resp. so subjektom, ktorý vykonáva správu nehnuteľnosti.  	O 	A 	akceptované. 
Zapracované do ustanovenia § 39 ods. 3. 

OAP SVL ÚV SR 	K čl. I bod 21 návrhu zákona: 
1. Článkom I bod 21 návrhu zákona sa mení znenie odsekov 2 až 7 v § 25 zákona č. 49/2002 Z. z., ktorý upravuje problematiku kultúrnych pamiatok vo vzťahu k zahraničiu. V predmetnom § 25 ods. 2 návrhu zákona je upravený vývoz kultúrnej pamiatky alebo jej súčasti z územia Slovenskej republiky a v § 25 ods. 3 návrhu zákona je upravený dočasný vývoz kultúrnej pamiatky alebo jej súčasti z colného územia Európskej únie, ktorý sa vykonáva podľa vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 1081/2012. Z uvedeného teda vyplýva, že ide o dva režimy vývozu kultúrnej pamiatky alebo jej súčasti - o vývoz z územia Slovenskej republiky vo všeobecnosti a o vývoz z colného územia Európskej únie. 
Z navrhovaného znenia § 25 však nie je zrejmé, či sa ustanovenia ods. 4 a 5 vzťahujú všeobecne na vývoz kultúrnej pamiatky alebo jej súčasti z územia Slovenskej republiky, a teda aj na vývoz takejto pamiatky z colného územia Európskej únie. 
Upozorňujeme, že podľa vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 1081/2012 na vývoz tovaru kultúrneho charakteru sú tri druhy povolení - štandardné povolenie, špecifické otvorené povolenie a všeobecné otvorené povolenie. Každé z týchto povolení sa vydáva na špeciálnom tlačive, ktorých vzory sú uvedené v prílohách vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 1081/2012 a podľa čl. 1 ods. 3 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 1081/2012 tlačivá povolenia na vývoz na žiadosť poskytne príslušný orgán alebo orgány uvedené v čl. 2 ods. 2 nariadenia (ES) č. 116/2009. 
V súvislosti s týmto ustanovením a s nasledujúcimi ustanoveniami vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 1081/2012 je potrebné v § 25 ods. 3 návrhu zákona špecifikovať príslušný orgán, ktorý povoľuje vývoz kultúrnej pamiatky alebo jej súčasti z colného územia Európskej únie a ktorý poskytuje tlačivá povolenia na vývoz. Taktiež je potrebné v návrhu zákona špecifikovať, či sa ustanovenie § 25 ods. 4 a 5 návrhu zákona vzťahuje aj na vývoz kultúrnej pamiatky alebo jej súčasti z colného územia Európskej únie. V prípade, ak sa predmetné ustanovenia § 25 ods. 4 a 5 návrhu vzťahujú aj na § 25 ods. 3 návrhu zákona, je potrebné ich dať do súladu s vykonávacím nariadením (EÚ) č. 1081/2012 a to tak, aby z nich bolo zrejmé, že žiadosti o povolenie na dočasný vývoz kultúrnej pamiatky z colného územia Európskej únie musia spĺňať podmienky ustanovené v predmetnom nariadení EÚ. 
 	O 	A 	akceptované. 
Zapracované v novo navrhnutom znení ustanovenia § 25 ods. 7. Rozlíšenie dvoch režimov dočasného vývozu národnej kultúrnej pamiatky alebo jej súčasti je špecifikované v samostatnom odseku 7. 
 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. I bod 21 návrhu zákona: 
2. Zároveň upozorňujeme, že podľa čl. 3 ods. 4 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 1081/2012 „sú členské štáty pri štandardnom povolení zodpovedné za 
a) tlač tlačiva formuláru, uvedenie názvu a adresy tlačiarne alebo identifikačného znaku; 
b) prijatie všetkých opatrení potrebných na ochranu proti falšovaniu tlačív. Prostriedky identifikácie, ktoré na tento účel schvália jednotlivé členské štáty, sa oznámia Komisii, aby ich oznámila príslušným orgánom ostatných členských štátov.“. 
Keďže z ustanovení návrhu zákona nie je zrejmé, ako bola zabezpečená implementácia predmetného ustanovenia, žiadame túto skutočnosť uviesť aspoň v dôvodovej správe k návrhu zákona. 
 	O 	N 	neakceptované, 
Predpokladáme, že pri predkladaní pripomienky prišlo k technickej chybe (tlač tlačiva formuláru). 
Tlačivo určené na dočasný vývoz národnej kultúrnej pamiatky alebo jej časti mimo colného územia Európskeho spoločenstva obsahuje všetky požadované identifikačné údaje podľa 4 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 1081/2012. 
 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. I bod 21 návrhu zákona: 
3. V § 25 ods. 3 návrhu zákona je uvedené, že dočasný vývoz kultúrnej pamiatky alebo jej súčasti z colného územia Európskej únie sa vykonáva podľa osobitných predpisov, pričom v poznámke pod čiarou k odkazu č. 22a, ktorý odkazuje na osobitné predpisy je uvedené iba vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 1081/2012. Upozorňujeme predkladateľa, že vývoz tovaru kultúrneho charakter sa vykonáva aj podľa nariadenia Rady (ES) č. č. 116/2009 z 18. decembra 2008 o vývoze tovaru kultúrneho charakteru (kodifikované znenie) (Ú. v. EÚ L 39, 10.2.2009), žiadame preto predmetné nariadenie uviesť v poznámke pod čiarou k odkazu č. 22a. 	O 	A 	akceptované. 
Doplnená poznámka pod čiarou č. 22a) do ustanovenia § 25 ods. 7 
 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. I bod 43 návrhu zákona: 
V § 39 ods. 2 návrhu zákona žiadame formou poznámky pod čiarou špecifikovať osobitné predpisy, ktoré chránia záujmy, na ktoré prihliadajú oprávnené osoby pri vykonávaní pamiatkového výskumu.  	O 	N 	neakceptované. 
Pripomienka ide nad rámec novely zákona. Uvedené reflektuje platné znenie. 
 	
OAP SVL ÚV SR 	K doložke zlučiteľnosti: 
1. Z bodu 3 písm. a) doložky zlučiteľnosti žiadame vypustiť nariadenie (ES) č. 806/2003, keďže problematika v ňom upravená nesúvisí s problematikou predloženého návrhu zákona. 	O 	A 	Doložka zlučiteľnosti upravená podľa pripomienky. 	
OAP SVL ÚV SR 	K doložke zlučiteľnosti:  
2. V bode 3 písm. a) doložky zlučiteľnosti žiadame pri nariadení (EHS) č. 2913/92 uviesť správny publikačný zdroj, a to „(Mimoriadne vydanie Ú. v. EÚ, kap. 2/zv. 4)“ a dodatok „v platnom znení“.  	O 	A 	Doložka zlučiteľnosti upravená podľa pripomienky. 	
OAP SVL ÚV SR 	K doložke zlučiteľnosti: 
3. Z bodu 3 písm. a) doložky zlučiteľnosti žiadame vypustiť smernicu 93/7/EHS, keďže sa predmetná smernica návrhom zákona netransponuje a problematika v nej upravená nie je predmetom predloženého návrhu zákona.  	O 	A 	Doložka zlučiteľnosti upravená podľa pripomienky. 	
GP SR 	1. Nad rámec návrhu zákona, § 32 ods. 5 
Na konci § 32 ods. 5 navrhujeme pripojiť túto vetu: 
„Úpravou nehnuteľnosti nie je odstránenie stavby v pamiatkovom území.“. 

Odôvodnenie: 
Orgány štátnej správy na ochranu pamiatkového fondu postupujú v praxi tak, že za úpravu nehnuteľnosti považujú aj odstránenie stavby. Rozširujúci výklad pojmu „úprava nehnuteľnosti“ vedie k tomu, že orgány štátnej správy na ochranu pamiatkového fondu namiesto vydania záväzného stanoviska v konaní stavebného úradu o odstránenie stavby podľa § 32 ods. 12 pamiatkového zákona konajú a vydávajú rozhodnutia podľa § 32 ods. 7 tohto zákona, čím nezákonným spôsobom zasahujú do pôsobnosti stavebných úradov. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	A 	akceptované, zapracované do § 32 ods. 5 	
GP SR 	2. K Čl. I, bod 46, § 43 ods. 4 
Odporúčame vypustiť slovo „len“. 	O 	A 	akceptované, slovo vypustené 	
GP SR 	3. K Čl. I, bod 46, § 43 ods. 5 
Odporúčame slová „zvýši až na dvojnásobok“ nahradiť slovami „uloží až do výšky dvojnásobku sumy uvedenej v odseku 2“. 	O 	A 	akceptované, slová nahradené 	
GP SR 	4. K Čl. I, bod 46, § 43 ods. 6 
Odporúčame slová „podľa odseku 2“ nahradiť slovami „podľa odsekov 2 a 5“. 	O 	A 	akceptované, slová nahradené 	
GP SR 	5. K Čl. I, bod 46, § 43 ods. 7 
Odporúčame slová „podľa odseku 2“ nahradiť slovami „podľa odsekov 2 a 5“. 	O 	A 	akceptované, hoci zrejme išlo o technickú chybu predkladateľa pripomienky (správne malo byť „podľa odseku 1“), nahradené v ustanovení § 43 ods. 6 a 8 	
GP SR 	6. K Čl. I, bod 47, § 44 ods. 2 
Odporúčame opraviť odkaz na správne ustanovenie zákona a tiež navrhujeme zvážiť úpravu ustanovenia tak, aby bolo zrejmé, že „oprávnená osoba“ na uplatnenie náhrady nákladov podľa tohto ustanovenia je iná osoba ako „oprávnená osoba“ na vykonávanie výskumu, nakoľko v celom zákone sa pojmom „oprávnená osoba“ označuje osoba oprávnená vykonávať výskum. 	O 	A 	Akceptované, 
ustanovenie § 44 ods. 2 bolo precizované 	
KOZ SR 	Stanovisko k Návrhu zákona 
K Návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 49/2002 Z. z. o ochrane pamiatkového fondu v znení neskorších predpisov KOZ SR nemá pripomienky. 	O 	A 	bez pripomienok 	
RUZ 	1. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 16, v časti §11, odsek 2, písmeno f) 
RÚZ navrhuje v uvedenom ustanovení vypustiť slová „v nevyhnutných prípadoch dočasnú“. 

Odôvodnenie: 
Podľa názoru RÚZ by štát mal zabezpečovať túto úschovu v každom prípade, keď je o to požiadaný. Napr. v prípade archeologických nálezov ide predsa o majetok štátu, podľa §40, ods. 5 	Z 	N 	neakceptované. 
Zrejme ide zo strany predkladateľa pripomienky o nepochopenie. V danom prípade nejde o archeologické nálezy, ale o národné kultúrne pamiatky v období mimoriadnej situácie alebo v období krízovej situácie. 
Týka sa § 31 ods. 4, ktorý hovorí „ak vlastník hnuteľnej kultúrnej pamiatky nezabezpečil podmienky na jej zachovanie, ochranu pred jej poškodením, zničením alebo odcudzením, krajský pamiatkový úrad rozhodne o jej prevzatí do úschovy alebo o premiestnení do úschovy v odbornej inštitúcií a to až do vtedy, kým trvajú dôvody na jej premiestnenie.“ 

pozn.: 
na základe uskutočneného rozporového konania dňa 19.11.2013 predkladateľ zásadnej pripomienky pripomienku stiahol späť – potvrdené záznamom z rozporového konania č. MK 3472/2013-221/20504. 
 	
RUZ 	2. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 30 
RÚZ navrhuje v znení uvedeného novelizačného bodu vypustiť poslednú vetu 

Odôvodnenie: 
Takto navrhovaná úprava dáva kompetenciu vyjadrovať sa PU aj k aktivitám, ktoré nie sú v zmysle platnej legislatívy (napr. Stavebný zákon) činnosťami, ktoré si vyžadujú stavebne povolenie , resp. nepodliehajú ohlasovacej povinnosti, čo môže mat za následok obmedzenie a znepružnenie vykonávania jednoduchých úkonov (napr. bežná údržba, nátery, výmeny a pod) zo strany vlastníka NKP, ktoré sú zvyčajne riešené ad-hoc. 
 	Z 	N 	neakceptované. 
k § 32 ods. 1 - z hľadiska ochrany pamiatkových hodnôt je dôležitá aj bežná údržba národnej kultúrnej pamiatky, vrátane napr. zmeny náteru a všetky činnosti, ktoré nepodliehajú ohlasovaniu podľa Stavebného zákona. Mohlo by prísť k ohrozeniu pamiatkových hodnôt národnej kultúrnej pamiatky. 

pozn.: 
na základe uskutočneného rozporového konania dňa 19.11.2013 predkladateľ zásadnej pripomienky pripomienku stiahol späť – potvrdené záznamom z rozporového konania č. MK 3472/2013-221/20504. 

RUZ 	3. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 41, v časti §36, odsek 3, písmeno b) 
RÚZ navrhuje uvedené ustanovenie spresniť 

Odôvodnenie: 
Navrhované podmienky sa dajú veľmi široko interpretovať – čo je to dostatočné personálne a materiálne vybavenie a čo je to vhodný priestor? Mnohé štátne a verejné inštitúcie tieto podmienky nespĺňajú, pričom tieto požiadavky sa musia premietnuť do nákladov právnickej osoby a tým pádom automaticky aj do ceny archeologického výskumu, ktorý musí zaplatiť stavebník. 
 	Z 	ČA 	čiastočne akceptované. 
Vypúšťajú sa slová, ktoré vyvolávajú pocit právnej neistoty a širokú interpretáciu. 
Uvedené ustanovenie je v prospech právnickej osoby. Posilňuje sa právna istota právnickej osoby. Táto požiadavka vyplýva z verejného záujmu, ktorým je ochrana archeologických nálezov ako majetku štátu. Je však aj v prospech právnickej osoby, aby ministerstvo nelimitovalo veľkosť a budúce podnikateľské aktivity právnickej osoby. Podľa novej formulácie nebude ministerstvo určovať, čo je „dostatočné“. Každá žiadosť je posudzovaná individuálne Archeologickou radou – poradným orgánom ministerstva, ktorá posudzuje každú žiadosť právnickej osoby. 

pozn.: 
na základe uskutočneného rozporového konania dňa 19.11.2013 predkladateľ akceptoval riešenie – potvrdené záznamom z rozporového konania č. MK 3472/2013-221/20504. 
 	
RUZ 	4. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 41, v časti §36, odsek 4 
RÚZ navrhuje v uvedenom ustanovení vypustiť tretiu vetu 

Odôvodnenie: 
Považujeme za neprimerané obmedziť niekoho na 3 archeologické výskumy súčasne? Z tohto ustanovenia nevyplýva, že ak má právnická osoba dve osoby s odbornou spôsobilosťou môže vykonávať 6 archeologických výskumov súčasne a tak ďalej. Ako môže niekto niekomu určovať koľko výskumov môže robiť. Naviac jednotlivé archeologické výskumy sú neporovnateľné a vychádzajú z veľkosti stavebných zámerov. Je predsa nemožné porovnať výstavbu diaľnice s rodinným domom. Mnohokrát sa navyše stáva, že archeologický výskum je prerušený a môže sa vliecť aj celý rok (počasie, plány stavebníka, jednotlivé fázy zemných výkopových prác a podobne). Ak by právnická osoba mala len 3 takéto výskumy a nemohla by ich ukončiť z vyššie uvedených dôvodov, znamenalo by to, že skrachuje, pretože nemôže ďalej vykonávať svoju činnosť. Taktiež právnická osoba musí zvýšiť cenu za svoje služby, ktoré sa následne premietnu u stavebníka, pretože môže robiť len 3 výskumy súčasne. Okrem toho môže nastať situácia, že stavebník v svojom okolí nenájde právnickú osobu, ktorá by výskum pre neho vykonala podľa jeho požiadaviek, pretože nebude k dispozícii (má už 3 výskumy) a opäť to má dopad na stavebníka, najmä jeho časový harmonogram prác a tým pádom aj vstupné náklady. 
 	Z 	ČA 	čiastočne akceptované. 
Pripomienka je nenáležitá, pretože nelimituje právnickú osobu v počte archeologických výskumov, ktoré sú vykonávané súčasne. Ustanovenie obmedzuje iba vedúceho archeologického výskumu v počte súčasne vykonávaných archeologických výskumov, aby bola zabezpečená kvalita archeologického výskumu a zabraňuje sa tým prieťahom vo výskumnej činnosti, ktoré sú spôsobené neprítomnosťou vedúceho archeologického výskumu na archeologickom výskume. 
V § 36 ods. 4 bol zvýšený počet súčasne vykonávaných archeologických výskumov na päť. Ide o posilnenie zodpovednosti fyzickej osoby – vedúceho archeologického výskumu. 

pozn.: 
na základe uskutočneného rozporového konania dňa 19.11.2013 predkladateľ zásadnej pripomienky akceptoval riešenie – potvrdené záznamom z rozporového konania č. MK 3472/2013-221/20504. 
 	
RUZ 	5. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 43, v časti §38 odsek 1 a 2 
Navrhované ustanovenie podľa nášho názoru presúvajú náklady na stavebníka. Veď ide v prípade archeologických nálezov o majetok štátu a stavbu vo verejnom záujme a preto štát by jednoznačne mal mať povinnosť tieto náklady uhradiť. 	Z 	N 	neakceptované. 
Investor znáša náklady spojené so stavbou. Ak by sa stavba nerealizovala, nedošlo by k ohrozeniu archeologických nálezov. Vlastníctvo štátu teda ohrozuje stavebnou činnosťou investor, preto aj znáša náklady. 
Aj v legislatíve susedných štátov (slovinský, poľský, maďarský zákon), ktoré sú historicky blízke, podobne riešia povinnosti investora stavby, ktorý uhrádza náklady na archeologický výskum ako vyvolanú investíciu v súvislosti s jeho zámerom. Ak by investor stavebnou činnosťou neohrozoval prípadné archeologické nálezy, nebol by zaťažený nákladmi na výkon archeologického výskumu. 

pozn.: 
na základe uskutočneného rozporového konania dňa 19.11.2013 predkladateľ zásadnej pripomienky pripomienku stiahol späť – potvrdené záznamom z rozporového konania č. MK 3472/2013-221/20504. 
 	
RUZ 	6. Zásadná pripomienka kčl. I., novelizačný bod číslo 43, v časti §40 odsek 6 
V nadväznosti na vyššie uvedené pripomienky zostáva zachovaná základná idea – všetky archeologické nálezy sú majetkom štátu. Prečo teda všetko spojené s archeologickým výskumom vrátane dočasného uskladnenia musí platiť stavebník? Stavebník, ktorý má predpísaný archeologický výskum a nič sa pri ňom nenájde má výrazne nižšie náklady ako ten, ktorému sa na stavbe niečo objaví. Stavebník je tu penalizovaný za to, že sa niečo významné nájde, pretože enormne stúpnu jeho náklady. A čo je paradox nič z toho, čo sa objaví nie je jeho ale majetkom štátu. Tu by mali byť navrhnuté nejaké odmeny pre samotného stavebníka a aj právnickú osobu vykonávajúcu výskum ako v iných krajinách (priama finančná podpora, úľava na dani, odvodoch, vrátenie zaplatených správnych poplatkov a podobne). Zamedzilo by sa tak nežiaducim javom ako je ničenie archeologických lokalít – napríklad tým, že stavebník radšej nič neohlási, pretože má z toho len extra náklady a žiadne výhody. V celom zákone neexistuje žiadna motivácia pre stavebníka alebo majiteľa, ktorý financuje archeologický výskum. 	Z 	N 	neakceptované. 
Investor znáša náklady spojené so stavbou. Ak by sa stavba nerealizovala, nedošlo by k ohrozeniu archeologických nálezov. Vlastníctvo štátu teda ohrozuje stavebnou činnosťou investor, preto aj znáša náklady. 
Aj v legislatíve susedných štátov (slovinský, poľský, maďarský zákon), ktoré sú historicky blízke, podobne riešia povinnosti investora stavby, ktorý uhrádza náklady na archeologický výskum ako vyvolanú investíciu v súvislosti s jeho zámerom. Ak by stavebnou činnosťou neohrozoval prípadné archeologické nálezy, nebol by zaťažený nákladmi na výkon archeologického výskumu. 
Nálezné sa rieši vo vzťahu k náhodným nálezom v § 40 ods. 10 a 11. 

pozn.: 
na základe uskutočneného rozporového konania dňa 19.11.2013 predkladateľ zásadnej pripomienky pripomienku stiahol späť – potvrdené záznamom z rozporového konania č. MK 3472/2013-221/20504. 
 	
RUZ 	7. Zásadná pripomienka kčl. I., novelizačný bod číslo 43, v časti §40 odsek 10 
Uvedené ustanovenie sa týka v podstate len náhodných nálezov, čiže stavebník, ktorý má výskum nariadený z toho opäť nemá žiadnu výhodu. Navrhujeme v zmysle vyššie uvedenej pripomienky doplniť aj do tohto ustanovenia primeraný kompenzačný mechanizmus. 

 	Z 	N 	neakceptované. 
Nálezné je motivačným nástrojom pri náhodnom náleze, aby neprišlo k zatajovaniu nálezov. 
V prípade nariadeného archeologického výskumu, ide o ohrozenie vlastníctva štátu stavebnou činnosťou, preto investor aj znáša náklady. Ak by sa stavba nerealizovala, nedošlo by k ohrozeniu archeologických nálezov. Nie je teda motiváciou riešiť nálezné. 
Aj v legislatíve susedných štátov (slovinský, poľský, maďarský zákon), ktoré sú historicky blízke, podobne riešia povinnosti investora stavby, ktorý uhrádza náklady na archeologický výskum ako vyvolanú investíciu v súvislosti s jeho zámerom. Ak by stavebnou činnosťou neohrozoval prípadné archeologické nálezy, nebol by zaťažený nákladmi na výkon archeologického výskumu. 

pozn.: 
na základe uskutočneného rozporového konania dňa 19.11.2013 predkladateľ zásadnej pripomienky pripomienku stiahol späť – potvrdené záznamom z rozporového konania č. MK 3472/2013-221/20504. 
 	
ÚOOÚ 	bodu 40. § 35a ods. 1 
K bodu 40. § 35a ods. 1: V poslednej vete za bodkočiarkou požadujeme doplniť náležitosti žiadosti o predĺženie osvedčenia o odbornej spôsobilosti (najmä výpis z registra trestov nie starší ako tri mesiace) v spojitosti s vyhláškou č. 253/2010 Z. z., ktorou sa vykonáva zákon č. 49/2002 Z. z. o ochrane pamiatkového fondu v znení neskorších predpisov . Táto pripomienka je zásadná. 

Odôvodnenie: Právo na rešpektovanie súkromného života, ktorého neoddeliteľnou súčasťou je aj právo na ochranu osobných údajov, nemá absolútnu povahu v tom zmysle, že by vylučovalo všetky zásahy orgánov štátu. Preto zákon č. 122/2012 Z. z. o ochrane osobných údajov a o zmene a doplnení niektorých zákonov podľa ustanovenia § 10 ods. 2 umožňuje prevádzkovateľovi spracúva osobné údaje bez súhlasu dotknutej osoby, ak účel spracúvania osobných údajov, okruh dotknutých osôb a zoznam osobných údajov ustanovuje osobitný zákon. Prevádzkovateľ spracúva osobné údaje len v rozsahu a spôsobom, ktorý ustanovuje osobitný zákon. Spracúvané osobné údaje možno z informačného systému poskytnúť, sprístupniť alebo zverejniť len vtedy, ak osobitný zákon ustanovuje účel poskytovania, sprístupňovania alebo zverejňovania, zoznam osobných údajov, ktoré možno poskytnúť, sprístupniť alebo zverejniť, ako aj tretie strany, ktorým sa osobné údaje poskytujú, prípadne okruh príjemcov, ktorým sa osobné údaje sprístupňujú, ak tento zákon neustanovuje inak. 

V tejto súvislosti vo vzťahu k spracúvaniu osobných údajov štátnym orgánom je potrebné poukázať aj na článok 2 odsek 2 Ústavy Slovenskej republiky, podľa ktorého „štátne orgány môžu konať iba na základe ústavy, v jej medziach a v rozsahu a spôsobom, ktorý ustanoví zákon“. 

Len osobitný zákon, ktorým je zákon č. 49/2002 Z. z. o ochrane pamiatkového fondu v znení neskorších predpisov s uvedenými obsahovými náležitosťami bude potom možné považovať za spôsobilý právny základ spracúvania osobných údajov dotknutých osôb bez ich súhlasu. 
 	Z 	A 	akceptované. 
zapracované do § 35a ods. 1. 
 	
ÚOOÚ 	bodu 40. § 35a ods. 4 
K bodu 40. § 35a ods. 4: Požadujeme doplniť formu v akej sa prikladá doklad o dosiahnutom vzdelaní a určenie, či doklady priložené k žiadosti o udelenie osvedčenia o odbornej spôsobilosti si ministerstvo ponechá alebo ich žiadateľovi vráti. Táto pripomienka je zásadná. 

Odôvodnenie: Právo na rešpektovanie súkromného života, ktorého neoddeliteľnou súčasťou je aj právo na ochranu osobných údajov, nemá absolútnu povahu v tom zmysle, že by vylučovalo všetky zásahy orgánov štátu. Preto zákon č. 122/2012 Z. z. o ochrane osobných údajov a o zmene a doplnení niektorých zákonov podľa ustanovenia § 10 ods. 2 umožňuje prevádzkovateľovi spracúva osobné údaje bez súhlasu dotknutej osoby, ak účel spracúvania osobných údajov, okruh dotknutých osôb a zoznam osobných údajov ustanovuje osobitný zákon. Prevádzkovateľ spracúva osobné údaje len v rozsahu a spôsobom, ktorý ustanovuje osobitný zákon. Spracúvané osobné údaje možno z informačného systému poskytnúť, sprístupniť alebo zverejniť len vtedy, ak osobitný zákon ustanovuje účel poskytovania, sprístupňovania alebo zverejňovania, zoznam osobných údajov, ktoré možno poskytnúť, sprístupniť alebo zverejniť, ako aj tretie strany, ktorým sa osobné údaje poskytujú, prípadne okruh príjemcov, ktorým sa osobné údaje sprístupňujú, ak tento zákon neustanovuje inak. 

Len osobitný zákon, ktorým je zákon č. 49/2002 Z. z. o ochrane pamiatkového fondu v znení neskorších predpisov s uvedenými obsahovými náležitosťami bude potom možné považovať za spôsobilý právny základ spracúvania osobných údajov dotknutých osôb bez ich súhlasu. 
 	Z 	A 	akceptované. 
Zapracované v ustanovení § 35a ods. 4. 
 	
ÚOOÚ 	bodu 40. § 35a ods. 6 
K bodu 40. § 35a ods. 6: Požadujeme doplniť zoznam osobných údajov fyzických osôb, ktoré je ministerstvo oprávnené zverejniť na svojom webovom sídle. Táto pripomienka je zásadná. 

Odôvodnenie: Právo na rešpektovanie súkromného života, ktorého neoddeliteľnou súčasťou je aj právo na ochranu osobných údajov, nemá absolútnu povahu v tom zmysle, že by vylučovalo všetky zásahy orgánov štátu. Preto zákon č. 122/2012 Z. z. o ochrane osobných údajov a o zmene a doplnení niektorých zákonov podľa ustanovenia § 10 ods. 2 umožňuje prevádzkovateľovi spracúva osobné údaje bez súhlasu dotknutej osoby, ak účel spracúvania osobných údajov, okruh dotknutých osôb a zoznam osobných údajov ustanovuje osobitný zákon. Prevádzkovateľ spracúva osobné údaje len v rozsahu a spôsobom, ktorý ustanovuje osobitný zákon. Spracúvané osobné údaje možno z informačného systému poskytnúť, sprístupniť alebo zverejniť len vtedy, ak osobitný zákon ustanovuje účel poskytovania, sprístupňovania alebo zverejňovania, zoznam osobných údajov, ktoré možno poskytnúť, sprístupniť alebo zverejniť, ako aj tretie strany, ktorým sa osobné údaje poskytujú, prípadne okruh príjemcov, ktorým sa osobné údaje sprístupňujú, ak tento zákon neustanovuje inak. 

V tejto súvislosti vo vzťahu k spracúvaniu osobných údajov štátnym orgánom je potrebné poukázať aj na článok 2 odsek 2 Ústavy Slovenskej republiky, podľa ktorého „štátne orgány môžu konať iba na základe ústavy, v jej medziach a v rozsahu a spôsobom, ktorý ustanoví zákon“. 
Po vyššie uvedenom všeobecnom úvode z pohľadu ochrany osobných údajov je preto potrebné, aby osobitný zákon, t.j. zákon č. 49/2002 Z. z. o ochrane pamiatkového fondu v znení neskorších predpisov obsahoval podstatné náležitosti zakotvené v ustanovené § 10 ods. 2 zákona č. 122/2013 Z. z. 
 	Z 	A 	akceptované. 
Zapracované v ustanovení § 35a ods. 6. 
 	
ÚOOÚ 	vyhláške č. 253/2010 Z. z. 
Odporúčame primerane upraviť vyhlášku č. 253/2010 Z. z., ktorou sa vykonáva zákon č. 49/2002 Z. z. o ochrane pamiatkového fondu v znení neskorších predpisov. 	O 	A 	akceptované. 
Bude zapracované v novele vykonávacieho predpisu. 
 	
Klub 500 	§40 
Klub 500 navrhuje v odseku 6 druhej vety vložiť že „správcom môže byť aj súkromné múzeum zriadené PO podľa osobitného predpisu ( s odkazom na Obchodný zákonník), ak sa archeologický nález našiel nimi vykonávaným archeologickým výskumom alebo archeologickým výskumom, ktorý pre súkromné múzeum zriadené PO podľa osobitného predpisu vykonáva tretia osoba“. 

Sme presvedčení, že v predmetnom odseku absentuje možnosť, kedy je správcom múzea právnická osoba zriadená podľa ustanovení Obchodného zákonníka. 
 	Z 	N 	neakceptované. 
Podľa § 40 ods. 5 platného znenia zákona je archeologický nález vlastníctvom Slovenskej republiky. 
Existujúca právna úprava, ktorá umožňuje prevod vlastníctva k archeologickému nálezu na obec alebo samosprávny kraj a prevod správy archeologického nálezu na inú štátnu inštitúciu za dostačujúci. 
Múzeá sa zakladajú podľa zákona č. 206/2009 Z. z. o múzeách a galériách a o ochrane predmetov kultúrnej hodnoty a o zmene zákona SNR č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov, nie podľa Obchodného zákonníka. 

pozn.: 
na základe uskutočneného rozporového konania dňa 19.11.2013 predkladateľ zásadnej pripomienky pripomienku stiahol späť – potvrdené záznamom z rozporového konania č. MK 3472/2013-221/20555 
 	
Klub 500 	§40 ods. 9  
Klub 500 požaduje doplniť druhú vetu ods. 9 aj o múzeum zriadené právnickou osobou podľa osobitného predpisu a doplniť odkaz na Obchodný zákonník. 

Klub 500 je presvedčený, že právnické osoby, ktoré sú zriaďovateľom múzea sa starajú o množstvo nálezov – predmetov nájdených na hrade, vynakladajú nemalé finančné prostriedky na starostlivosť o ne , ich reštaurovanie, pritom tie predmety nie sú ani vo vlastníctve právnickej osoby, ani v jej správe. 
 	Z 	N 	neakceptované. 
Podľa § 40 ods. 5 platného znenia zákona je archeologický nález vlastníctvom Slovenskej republiky. 
Existujúca právna úprava, ktorá umožňuje prevod vlastníctva k archeologickému nálezu na obec alebo samosprávny kraj a prevod správy archeologického nálezu na inú štátnu inštitúciu za dostačujúci. 
Múzeá sa zakladajú podľa zákona č. 206/2009 Z. z. o múzeách a galériách a o ochrane predmetov kultúrnej hodnoty a o zmene zákona SNR č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov, nie podľa Obchodného zákonníka. 

pozn.: 
na základe uskutočneného rozporového konania dňa 19.11.2013 predkladateľ zásadnej pripomienky pripomienku stiahol späť – potvrdené záznamom z rozporového konania č. MK 3472/2013-221/20555. 
 	
Klub 500 	§32 ods. 4  
Klub 500 navrhuje doplniť v poslednej vete slovo „predpokladaný“. 

Klub 500 je presvedčený, že nie je možné určiť presný koniec prác. Ich náročnosť a rozsah sa môže počas ich realizácie zmeniť. Myslíme si teda, že je potrebné pred pojem koniec prác doplniť slovom predpokladaný. 	Z 	A 	akceptované, slovo doplnené 	
Klub 500 	§ 32 ods. 13  
Klub 500 navrhuje nahradiť druhú vetu takto: „Zistené nedostatky oznámi stavebnému úradu a vlastníkovi kultúrnej pamiatky“. 

Myslíme si, že vzhľadom na to, že pri obnove kultúrnej pamiatky vykonáva štátny dohľad krajský pamiatkový úrad, bolo by vhodné, aby zistené nedostatky nahlásil zároveň aj vlastníkovi nehnuteľnosti, aby došlo k ich okamžitému odstráneniu 
 	Z 	A 	akceptované, veta doplnená do § 32 ods. 13 	
SAV 	novelizačný bod 7 a 8 
SAV má zásadnú pripomienku k bodom 7. a 8. 
7. V § 7 ods. 1 sa vypúšťajú slová „a koordinačný“. 
8. V § 7 ods. 2 sa vypúšťa písmeno c). 
Žiadame vynechať vyššie uvedené body z predkladanej novely zákona. 
Zdôvodnenie: Vypustenie koordinačnej funkcie Archeologickej rady s pravdepodobnosťou hraničiacou s istotou ohrozí odbornú záchranu a výskum archeologických nálezísk. Napriek tomu, že zákon je účinný od r. 2002, dodnes nemá Pamiatkový úrad, resp. Krajské pamiatkové úrady dostatok odborne fundovaných pracovníkov – niektoré KPÚ dokonca nemajú ani jedného pracovníka s osobitnou odbornou spôsobilosťou na vykonávanie archeologických výskumov, t.j. ich rozhodovanie môže byť často neodborné. Práve v prípade zložitejších výskumov a výskumov na vedecké účely (deštrukčných) je nenahraditeľná úloha Archeologickej rady. 	Z 	N 	neakceptované. 
Pripomienka je nenáležitá. Poradný orgán nepreberá kompetencie ÚOŠS. Vykonávanie archeologickej činnosti je podnikateľskou činnosťou. Poradný orgán ÚOŠS nemôže koordinovať výkon štátnej správy ani podnikateľskú činnosť ani vedeckú činnosť iných právnických osôb ani fyzických osôb. 
Z doterajšej aplikačnej praxe sa uvedené ustanovenie § 7 ods. 2 písm. c) nerealizovalo. Teoretický výstup tejto činnosti je sporný. 
Personálne otázky vo vzťahu k Pamiatkovému úradu SR a krajským pamiatkovým úradom je neadekvátne riešiť v pripomienkovom konaní k novele zákona. 

pozn. 
SAV odstúpila od zásadnej pripomienky. Potvrdené záznamom z rozporového konania zo dňa 18.11.2013 č. MK 3472/2013-221/20377. 
 	
SAV 	novelizačný bod 10 
SAV nesúhlasí so znením bodu 10: 
10. V § 8 sa za odsek 3 vkladá nový odsek 4, ktorý znie: 
„(4) Funkčné obdobie člena komisie je trojročné. Členstvo v komisii je nezlučiteľné s členstvom v Pamiatkovej rade a v Archeologickej rade.“. 
Žiadame vynechať nezlučiteľnosť členstva v komisii a Archeologickej rade. 
Zdôvodnenie: 
Podľa názoru SAV prepojenie komisie a Archeologickej rady nie je konfliktom záujmov, ale je v prospech rozhodovania oboch poradných orgánov – zabezpečuje previazanosť a rovnaký prístup. 
Navyše SAV navrhuje riešiť konflikt záujmov v prípade, ak pracovníci KPÚ, ktorí rozhodujú vo veciach, resp. sa na príprave rozhodnutí podieľajú, zároveň vykonávajú v danom kraji výskumy. V skutočnosti je to potom tak, že úrad rozhoduje o výskumoch, vykonáva ich a zároveň sa kontroluje. 
 	Z 	A 	akceptované 	
SAV 	novelizačný bod 17 
SAV žiada doplniť znenie novelizačného bodu 17. odsek 2 nasledovne: 
b) zachovávať mlčanlivosť vo vzťahu k tretím osobám v veciach, o ktorých sa pri výkone štátneho pamiatkového dohľadu dozvedeli. 
c) prizvať na dohľad oprávnenú osobu vykonávajúcu výskum 
Zdôvodnenie: 
Dôvodom žiadosti je skutočnosť, že v konkrétnych prípadoch, kedy bol výskum vykonávaný na výskume Archeologického ústavu SAV odmietli pracovníci PÚ poskytnúť AÚ SAV informácie o zisteniach s odôvodnením, že sú viazaní mlčanlivosťou. Výsledky (neobjektívne) však poskytli investorovi stavby. 	Z 	N 	neakceptované. 
Povinnosť zachovávať mlčanlivosť ustanovenú v návrhu je širšia ako navrhuje SAV. Týka sa osobných údajov podľa zákona o kontrole. Zachovávanie mlčanlivosti sa môže uplatňovať voči osobám, ktorých sa týka (vlastníci, investori, stavebníci). Ak vlastník nehnuteľnosti, na ktorej sa vykonáva štátny pamiatkový dohľad, odmietne prizvať tretiu osobu, orgán na výkon štátneho pamiatkového dohľadu mu v záujme zabezpečenia mlčanlivosti vyhovie. Každá oprávnená osoba je povinná vykonávať pamiatkový výskum (a teda aj archeologický výskum) podľa zmluvy. Nemožno zužovať ustanovenia zákona na základe ojedinelej negatívnej skúsenosti z praxe. Výskumník si môže povinnosť prizvať realizátora archeologického výskumu ošetriť v zmluve medzi investorom a vykonávateľom archeologického výskumu. 

pozn. 
SAV odstúpila od zásadnej pripomienky. Potvrdené záznamom z rozporového konania zo dňa 18.11.2013 č. MK 3472/2013-221/20377. 
 	
SAV 	novelizačný bod 21 
V odseku 5 navrhujeme doplniť za slová dočasný vývoz slovo „kultúrnej pamiatky“. 	O 	A 	akceptované, vložené slová  	
SAV 	novelizačný bod 39 
SAV dôrazne žiada v novelizačnom bode 39, odsek č. 6, druhá veta vynechať časť "je písomný súhlas vlastníka nehnuteľnosti, na ktorej má byť výskum vykonaný, a". 
Zdôvodnenie: 
Uvedené znenie je v prvom rade diskriminačné, lebo iba pri výskume na vedecké účely sa požaduje súhlas vlastníkov nehnuteľností. Napríklad pri stavebnej činnosti (klasický príklad diaľnice a rýchlostné cesty, priemyselné parky, HTÚPF a pod.) sa takýto súhlas nevyžaduje – posudzuje sa projektová dokumentácia. 
Prijatím takéhoto znenia by bol doslova a bezprecedentne ohrozený pznávací proces v odbore archeológia. Ide tu najmä o nedeštrukčné prieskumy, resp. menšie sondážne výskumy, kde vzhľadom na roztrieštené majetkové pomery v Slovenskej republike, je pre výskumné inštitúcie viac menej nemožné (finančne i technicky) získať súhlas všetkých vlastníkov. Napríklad roky prebiehajúci prieskum horného Požitavia (v podstate prechádzanie sa po povrchu polí a lesov, resp. meranie prístrojmi, ktoré nijako nenarúšajú zemský povrch) a iných regiónov by sa musel zastaviť. 
V prípade výskumných aktivít s menšími sondami (spravidla krátkodobé odstránenie ornice v malej ploche) by mal na realizáciu stačiť súhlas užívateľov pôdy, ten by však s vydaním rozhodnutia nemal mať žiadnu väzbu, ale mal by byť povinnosťou realizátorov všetkých druhov výskumov (nie iba výskumov na vedecké účely). 

 	Z 	ČA 	čiastočne akceptované. 
k § 35 ods. 6 – Pripomienka je v rozpore s Ústavou Slovenskej republiky, keďže obmedzuje výkon vlastníckeho práva. Bez súhlasu vlastníka nie je možné vykonávať výskum a vedecké a dokumentačné účely a ani na iné druhy pamiatkových výskumov. Rozhodnutie o archeologickom výskume sa dáva vlastníkovi alebo stavebníkovi. Žiadne druhy výskumov sa nesmú vykonávať bez súhlasu vlastníka. 
Pri žiadosti o povolenie stavebnej činnosti v zmysle Stavebného zákona sa vlastník vyjadruje v konaní. 
Aj na aktivity spojené s deštrukčnou výskumnou činnosťou (menšie sondy, odstránenie ornice na malej ploche) sa vzťahuje povinnosť krajského pamiatkového úradu rozhodnúť o takejto aktivite a vykonávateľ výskumu je povinný to rešpektovať. 
V ustanovení § 35 ods. 6 boli doplnené slová „alebo správcu“. 

pozn. 
SAV akceptovala riešenie zásadnej pripomienky. Potvrdené záznamom z rozporového konania zo dňa 18.11.2013 č. MK 3472/2013-221/20377. 
 	
SAV 	novelizačný bod 41 § 36 ods. 1 
SAV dôrazne žiada v novelizačnom bode č. 41 § 36 ods. 1 vypustiť slová v druhom riadku „nedeštruktívnych a „ a v 4 - 6. riadku „, ako aj na vyhľadávanie a zber archeologických nálezov na povrchu zeme, v zemi a pod vodou. 
Zdôvodnenie: 
Použitie takéhoto prístupu ochromuje a najmä zbytočne byrokratizuje vedecký výskum. Tzv. povrchové prieskumy sú pomaly dve storočia bežnou praxou archeológov, kedy na povrchu polí zbierajú vyorané nálezy (spravidla črepy, zlomky kamenných nástrojov a pod.), v lesoch zase dokumentujú relikty zaniknutej ľudskej činnosti – cesty, opevnenia, plužiny, bane a pod. Nijakým spôsobom sa nepodieľajú na ničení pamiatok, práve naopak, získavajú poznatky o dávnovekom osídlení. 
Takýmto rigidným prístupom sa odradí aj celý rad amatérskych sspolupracovníkov (nemáme na mysli tzv. detektorárov – tí však robia deštrukčné výkopy) – ľudí, ktorí sa zo záujmu o poznanie svojho regiónu túlajú po poliach a lúkach, hľadajú na povrchu keramiku a spravidla informácie posúvajú regionálnym archeológm. Naviac, aj archeológ často robí prieskum doslova náhodne – napr. ide autom a zrazu zbadá zaujímavú polohu, tak tam vybehne a presvedčí sa, či ide o archeologické nálezisko. Toto by po prijatí novelizácie zákona nemohol urobiť, lebo by mohol byť obvinený z nelegálneho výskumu. 
Treba si tiež uvedomiť, že nedeštrukčný prieskum je napr. aj letecký prieskum a geofyzikálny prieskum, resp. scanovanie terénu z lietadla „tzv. LIDAR). V širšom zmysle sú súčasťou archeologického výskumu (ale tto je napr. aj DNA, stronciové analýzy, pedológia a pod.), avšak pre účely tohto zákona je neadekvátne ich zaradiť pod archeologický výskum. Následne by bolo potrebné pri týchto prieskumoch žiadať o povolenie KPÚ, čo v praktickej rovine nemá pre ochranu pamiatok význam a na druhej strane byrokraticky zaťaží vykonávateľov nedeštrukčných prieskumov, ale najmä pamiatkové úradu, resp. KPÚ, ktorý už dnes svoje náročné povinnosti často nezvláda (napr. aj dva roky meškajúce stanoviská k výskumnej dokumentácii a pod.). Iba AÚ SAV ročne urobí prieskum približne jednej tisícky polôh (s pozitívnym i negatívnym výsledkom). 
 	Z 	N 	neakceptované. 
Pripomienka je nenáležitá. Podľa § 39 ods. 6 sa nedeštruktívna prospekcia nepovažuje za nepovolený výskum, ak je vykonávaná oprávnenou právnickou osobou podľa § 36 ods. 2. 
Podľa Európskeho dohovoru o ochrane archeologického dedičstva (revidovaného) z Valetty 16.1.1992, ktorý nadobudol platnosť pre Slovenskú republiku 1. mája 2001 uverejneného v Zbierke zákonov SR v čiastke 141, číslo 344/2001, s odkazom na čl. 3, písm. b – sa slovenská strana zaviazala zabezpečovať vykonávanie archeologických vykopávok a prieskumu na vedeckej úrovni pod podmienkou, že sa podľa možnosti uplatnia len nedeštruktívne metódy skúmania. 
Tiež s poukazom na ustanovenie § 39 ods. 4 platného zákona je pamiatkový výskum možno vykonávať len podľa príslušných medzinárodných zmlúv v súlade s aktuálnymi vedeckými poznatkami a s použitím vhodných, najmä nedeštruktívnych metód. 

pozn. 
SAV odstúpila od zásadnej pripomienky. Potvrdené záznamom z rozporového konania zo dňa 18.11.2013 č. MK 3472/2013-221/20377. 
 	
SAV 	novelizačný bod 41 § 36 ods. 4 
SAV navrhuje vynechať tretiu vetu ods. 4 "Vedúci archeologického výskumu je oprávnený v mene právnickej osoby vykonávať súčasne najviac tri archeologické výskumy“. 
Zdôvodnenie: 
Keďže viaceré, aj drobné výskumy trvajú často aj niekoľko mesiacov (rôzne dedinské kanalizácie a pod., čo v praxi znamená, že napr. robí sa v marci, potom pár dní v júli a stavba sa dokončí nasledujúci rok), mohlo by sa stať, že mnohí archeológovia budú „vyblokovaní“ tromi takýmito "výskumami“ a ľahko sa môže stať, že pri vyše 100 archeológoch s osobitnou odbornou spôsobilosťou, nebude reálne nikto, kto by záchranný výskum mohol vykonať. Iba samotný AÚ SAV vykonáva ročne okolo 300 výskumov. 
Ustanovenie však má aj logický základ (aby jeden človek nerobil v danom čase veľký počet výskumov, čo je reálne nemožné), žiaľ práve pre splývanie veľkých a malých výskumov (napr. 30 km diaľnice je jedno rozhodnutie, teda jeden výskum a 100m optického kábla je taktiež jeden výskum) je navrhované znenie problematické. Celý problém by sa dal jednoducho vyriešiť posilnením koordinačnej úlohy Archeologickej rady a efektívnejšou kontrolou príslušných Krajských pamiatkových úradov (samozrejme aj ich personálnym posilnením kvalifikovanými odborníkmi). 
 	O 	ČA 	čiastočne akceptované. 
Pripomienka je nenáležitá, pretože nelimituje právnickú osobu v počte archeologických výskumov, ktoré sú vykonávané súčasne. Ustanovenie obmedzuje iba vedúceho archeologického výskumu v počte súčasne vykonávaných archeologických výskumov, aby bola zabezpečená kvalita archeologického výskumu a zabraňuje sa tým prieťahom vo výskumnej činnosti, ktoré sú spôsobené neprítomnosťou vedúceho archeologického výskumu na archeologickom výskume. 
V § 36 ods. 4 bol zvýšený počet súčasne vykonávaných archeologických výskumov na päť. Ide o posilnenie zodpovednosti fyzickej osoby – vedúceho archeologického výskumu. 

SAV akceptovala riešenie. Potvrdené záznamom z rozporového konania zo dňa 18.11.2013 č. MK 3472/2013-221/20377. 
 	
SAV 	novelizačný bod 43 § 39 ods. 5 
SAV zásadne nesúhlasí so znenim "päť dní vopred" a žiadame nahradiť zením "do piatich dní od začiatku alebo ukončenia jeho realizácie" 
Zdôvodnenie: 
Toto časové vymedzenie je neadekvátne. V praxi je bežné, že stavebník sa ohlási až deň pred začiatkom prác a nevidíme dôvod, prečo ho zdržovať. Je to bežná prax a roky to funguje. Dodržiavanie podmienky päť dní vopred (tiež nejasná formulácia) bude zbytočne zvyšovať odpor verejnosti proti výskumom. 
Oznámenie ukončenia výskumu päť dní vopred je tiež iba ilúziou. Je veľmi časté, že práve na konci výskumu sa ešte niečo objaví a výskum sa predlžuje. Naviac, súčasťou výskumu nie je iba terén, ale aj spracovanie nálezov, konzervovanie a pod. Akceptovateľné by bolo nahlasovanie ukončenia terénnej časti výskumu (do 5 dní po jej ukončení). 
 	Z 	A 	akceptované. 
Účelom úpravy ustanovenia je zabezpečenie efektívneho výkonu štátneho pamiatkového dohľadu počas trvania terénnych prác. Pre výkon štátneho pamiatkového dohľadu je nevyhnutné, aby krajský pamiatkový úrad poznal skutočný výkon terénnej časti pamiatkového výskumu. 
Je vecou zmluvy medzi investorom a vykonávateľom výskumu, aby stavebník (investor) informoval vykonávateľa výskumu v dostatočnom časovom predstihu pred realizáciou, aby vykonávateľ pamiatkového výskumu mohol informovať orgány štátneho pamiatkového dohľadu v dostatočnom predstihu. 
Druhá časť pripomienky akceptovaná tým, že ohlásenie ukončenia pamiatkového výskumu sa vzťahuje len na terénnu časť pamiatkového výskumu. 
 	
SAV 	novelizačný bod 43 § 39 ods. 11 
SAV zásadne nesúhlasí so znením odseku 11. 
Zdôvodnenie: 
Ide o nesúlad s predchádzajúcim odsekom č. 10, podľa ktorého sa dokumentácia odovzdáva na PÚ. Ak sa raz odovzdá výskumná dokumentácia na PÚ, mal by ju ten po schválení automaticky doručiť na KPÚ. 
Oveľa väčšiu logiku by malo odovzdávanie výskumnej dokumentácie na KPÚ tak, ako tomu bolo doteraz. V tom prípade má KPÚ priamo prehľad, čo sa v jeho regióne udialo. Schvaľovanie výskumnej dokumentácie na PÚ v súčasnosti trvá mesiace, či roky, takže tomu orgánu, ktorý ma ná starosti región, sa pri novonavrhovanom znení dostane s výrazným oneskorením, čo môže mať negatívny vplyv na jeho činnosť. 
 	Z 	N 	neakceptované. 
V danom ustanovení ide o posilnenie právnej istoty. 
Ide o ochranu vlastníka, ktorému bol krajským pamiatkovým úradom predpísaný pamiatkový výskum. 
Po schválení výskumnej dokumentácie Pamiatkovým úradom SR, ktorá je spolu so stanovisko odovzdaná vlastníkovi národnej kultúrnej pamiatky alebo investorovi, získava tento korektnú informáciu o kvalite vykonaného pamiatkového výskumu. Následným odovzdaním schválenej výskumnej dokumentácie krajskému pamiatkovému úradu vlastník deklaruje splnenie predpísaného rozhodnutia a stanovisko spolu s výskumnou dokumentáciou sa môžu stať podkladom na úhradu nákladov za vykonaný výskum v rámci zmluvného vzťahu medzi investorom a vykonávateľom výskumu. 
Posúdenie výskumnej dokumentácie realizuje Pamiatkový úrad SR vo vzťahu k oprávnenej osobe na vykonávanie pamiatkového výskumu, pričom Pamiatkový úrad SR je garantom jednotného prístupu a postupu. V posudzovacej komisii Pamiatkového úradu SR je 13 členov, z ktorých je 6 z Archeologického ústavu SAV, čím sa garantuje nestrannosť a odbornosť. 
Uvedené ustanovenie je na prospech vlastníka národnej kultúrnej pamiatky alebo investora stavby. 

pozn. 
SAV odstúpila od zásadnej pripomienky. Potvrdené záznamom z rozporového konania zo dňa 18.11.2013 č. MK 3472/2013-221/20377. 
 	
SAV 	novelizačný bod 43 § 40 ods. 3 
SAV navrhuje zmeniť v štvrtej vete lehotu piatich dni na desiatich dní. 
Zdôvodnenie: 
Na základe praktických skúsenosti lehota päť dní môže byť príliš krátka. 	O 	A 	akceptované. 
Lehota predĺžená na 10 dní. 
 	
SAV 	novelizačný bod 43 § 40 ods. 6 
SAV navrhuje zmeniť: „podľa § 39 ods. 11“ na „podľa § 39 ods. 10“. 

Zdôvodnenie: 
Logicky by sa mal PÚ stať správcom od prvého odovzdania výskumnej dokumentácie na PÚ. 

SAV navrhuje v tomto bode doplniť: Právnická osoba, ktorá s výskumnou dokumentáciou odovzdáva aj nálezy, musí tieto nálezy odovzdať v zreštaurovanej a štandardne popísanej podobe (označené a popísané nálezy) a to s príslušnou dokumentáciou, a samozrejme kompletne. 

Súčasná prax je taká, že napriek podobnému zneniu zákona sa nálezy do PÚ spravidla neodovzdávajú, t.j. PÚ je správca nálezov, ktoré nikdy neprebral. Následne ich na pokyn PÚ súkromné výskumné firmy odovzdávajú múzeám, ktoré ich musia povinne prijať. Často však ide o nekompletné súbory a naviac nezakonzervované a nepopísané. 

Uvedená povinnosť múzeí prevziať nálezy má aj ďalší rozmer. Ak sa robí ssúťaž na výskum, múzeum si, logicky, dáva do nákladov aj konzerváciu nálezov a pod. Súkromná firma to neurobí, takže je lacnejšia, vyhrá súťaž, ale nálezy následne odovzdá múzeu (spravidla VÚC), ktoré aj keď súťaž o výskum prehralo, sa musí o nálezy postarať (čo sú spravidla nemalé finančné prostriedky). 
 	Z 	A 	akceptované. 
Zapracované v § 40 ods. 10. 
 	
SAV 	novelizačný bod 43 § 40 ods. 9 
V tomto bode je potrebná gramatická úprava: nahradiť spojenie "Slovenskou akadémiou vied" správnym "Slovenskú akadémiu vied". 	O 	A 	akceptované. 
Opravená zrejmá chyba v písaní. 
 	
SAV 	novelizačný bod 45 odsek 1 písm. m 
V tomto bode SAV ešte raz dôrazne upozorňuje na vyššie uvedené skutočnosti, že ak by bol aj nedeštrukčný prieskum (povrchové pochôdzky, letecký prieskum, geofyzikálny a pod.) zaradený pod archeologický výskum, dopustil by sa tohto priestupku každý, kto náhodne pri prechádzke po poli nájde črep – súkromná osoba, alebo aj odborník, alebo pri lete lietadlom zbadá doteraz neznáme opevnenie. 	Z 	N 	neakceptované. 
Pripomienka je nenáležitá. V ustanovení ide o nepovolený výskum, teda o postup neoprávnenej osoby. Nezodpovedá platnému a navrhovanému zneniu ustanovenia zákona, pretože ide len o postup neoprávnenej osoby. Nedeštruktívny prieskum môže vykonávať oprávnená osoba s tým, že tento výkon musí ohlásiť krajskému pamiatkovému úradu. 
Podľa § 39 ods. 6 sa nedeštruktívna prospekcia nepovažuje za nepovolený výskum, ak je vykonávaná oprávnenou právnickou osobou podľa § 36 ods. 2. 
Podľa Európskeho dohovoru o ochrane archeologického dedičstva (revidovaného) z Valetty 16.1.1992, ktorý nadobudol platnosť pre Slovenskú republiku 1. mája 2001 uverejneného v Zbierke zákonov SR v čiastke 141, číslo 344/2001, s odkazom na čl. 3, písm. b – sa slovenská strana zaviazala zabezpečovať vykonávanie archeologických vykopávok a prieskumu na vedeckej úrovni pod podmienkou, že sa podľa možnosti uplatnia len nedeštruktívne metódy skúmania. 
Tiež s poukazom na ustanovenie § 39 ods. 4 platného zákona je pamiatkový výskum možno vykonávať len podľa príslušných medzinárodných zmlúv v súlade s aktuálnymi vedeckými poznatkami a s použitím vhodných, najmä nedeštruktívnych metód. 

pozn. 
SAV odstúpila od zásadnej pripomienky. Potvrdené záznamom z rozporového konania zo dňa 18.11.2013 č. MK 3472/2013-221/20377. 
 	
SAV 	novelizačný bod 46 § 43 ods.6  
V súvislosti so znením vety "Pri poškodení alebo zničení archeologického náleziska sa škoda určí vo výške nákladov na realizáciu archeologického výskumu.", SAV nie je jasné, kto určí výšku nákladov, pretože ide o ťažko definovateľnú sumu. 	O 	N 	neakceptované. 
Cenu určí Pamiatkový úrad SR v konaní o inom správnom delikte na základe cenníka prác a nákladov, ktoré sú stanovené na základe iných právnych predpisov. 
V danom ustanovení § 43 ods. 6 ide o platné znenie, ktorým Ministerstvo kultúry SR pri predkladaní novely zákona o ochrane pamiatkového fondu v roku 2009 vyhovela práve požiadavke SAV. Pre určenie škody je dôležitý rozsah poškodenia archeologického nálezu alebo archeologického náleziska. 
 	
SAV 	novelizačný bod 47 § 44 
SAV zásadne nesúhlasí so znením ods. 5 
(5) Na vydávanie záväzných stanovísk a stanovísk podľa tohto zákona sa nevzťahuje všeobecný právny predpis o správnom konaní.“. 
a žiada ho vynechať. 
Zdôvodnenie: 
Nie je zrejmý dôvod na takéto ustanovenie. Na jednej strane zákon vyžaduje od všetkých zúčastnených strán v mnohých prípadoch striktné termíny, ale úrad nemá termín presne určený. V praxi však mnohé udalosti závisia od stanovísk. Napríklad aj na uznanie oprávnenosti výdavkov z grantového podporného programu MK SR je potrebné stanovisko k výskumnej dokumentácii. Ak ho PÚ nevydá načas, tak môže žiadateľ prísť o celú dotáciu (nie vlastnou vinou). Ale je i celý rad ďalších prípadov (vydávanie oprávnení a pod.) 

 	Z 	N 	neakceptovaná. 
Ide len o takú úpravu, ktorá už platí a ktorá sa presunula z iného ustanovenia. V praxi by robilo problémy dokazovať, že ide o primeranosť. 
V platnom znení § 32 ods. 12 sa uvádza, že na vydanie záväzného stanoviska krajského pamiatkového úradu sa nevzťahuje všeobecný predpis o správnom konaní. Záväzné stanoviská krajských pamiatkových úradov sú podkladom pre rozhodovaciu činnosť iných štátnych orgánov, v ktorej sa postupuje podľa Správneho poriadku. 

pozn. 
SAV odstúpila od zásadnej pripomienky. Potvrdené záznamom z rozporového konania zo dňa 18.11.2013 č. MK 3472/2013-221/20377. 
 	
Verejnosť 	Bod 41. § 36 
V mene Občianskeho združenia Hradiská, navrhujeme vypustiť slová v druhom riadku „nedeštruktívnych a „ a v 4 - 6. riadku „, ako aj na vyhľadávanie a zber archeologických nálezov na povrchu zeme, v zemi a pod vodou. 

Uplatnenie takéhoto prístupu ochromuje a najmä zbytočne byrokratizuje vedecký výskum. Tzv. Povrchové prieskumy sú pomaly dve storočia bežnou praxou archeológov, kedy na povrchu polí zbierajú vyorané nálezy (spravidla črepy, zlomky kamenných nástrojov a pod.), v lesoch zase dokumentujú relikty zaniknutej ľudskej činnosti – cesty, opevnenia, plužiny, bane a pod. Nijakým spôsobom sa nepodieľajú na ničení pamiatok, práve naopak, získavajú poznatky o dávnovekom osídlení. 

Takýmto bigótnym prístupom sa odradí aj celý rad amatérskych spolupracovníkov (nemáme na mysli tzv. detektorárov – tí však robia deštrukčné výkopy) – ľudí, ktorí sa zo záujmu o poznanie svojho regiónu túlajú po poliach a lúkach, hľadajú na povrchu (!) keramiku a spravidla informácie posúvajú regionálnym archeológm. Naviac, aj archeológ často robí prieskum doslova náhodne – napr. ide autom a zrazu zbadá zaujímavú polohu, tak tam vybehne a presvedčí sa, či ide o archeologické nálezisko. Toto by po prijatí novelizácie zákona nemohol urobiť, lebo by mohol byť obvinený z nelegálneho výskumu. 

Treba si tiež uvedomiť, že nedeštrukčný prieskum je napr. aj letecký prieskum a geofyzikálny prieskum, resp. scanovanie terénu z lietadla „tzv. LIDAR). Ale nielen to. Patrí sem aj napríklad zameranie valov hradísk prostriedkami GPS prístrojov, či staršími metódami merania (napr. pásmom), v rámci ktorých nedochádza k žiadnemu poškodeniu, ani narušeniu lokality. V širšom zmysle sú súčasťou archeologického výskumu, avšak pre účely tohto zákona je neadekvátne ich zaradiť pod archeologický výskum. Následne by bolo potrebné pri týchto prieskumoch žiadať o povolenie KPÚ, čo v praktickej rovine nemá pre ochranu pamiatok význam a na druhej strane byrokraticky zaťaží vykonávateľov nedeštrukčných prieskumov, ale najmä pamiatkové úrady. 

Naviac toto ustanovenie, resp. jeho porušenie má závažný dosah v spojení s § 42 odsek 1 písmeno m) (bod 45.), podľa ktorého ak by bol aj nedeštrukčný prieskum (povrchové pochôdzky, zber vyoraných črepov , meranie lokality , letecký prieskum, geofyzikálny a pod.) zaradený pod archeologický výskum, dopustil by sa tohto priestupku každý, kto náhodne pri prechádzke po poli nájde črep – či je to súkromná osoba, alebo aj odborník, alebo pri lete lietadlom zbadá doteraz neznáme opevnenie. 
 	O 	N 	neakceptované. 
Pripomienka je nenáležitá. Podľa § 39 ods. 6 sa nedeštruktívna prospekcia nepovažuje za nepovolený výskum, ak je vykonávaná oprávnenou právnickou osobou podľa § 36 ods. 2. 
Podľa Európskeho dohovoru o ochrane archeologického dedičstva (revidovaného) z Valetty 16.1.1992, ktorý nadobudol platnosť pre Slovenskú republiku 1. mája 2001 uverejneného v Zbierke zákonov SR v čiastke 141, číslo 344/2001, s odkazom na čl. 3, písm. b – sa slovenská strana zaviazala zabezpečovať vykonávanie archeologických vykopávok a prieskumu na vedeckej úrovni pod podmienkou, že sa podľa možnosti uplatnia len nedeštruktívne metódy skúmania. 
Tiež s poukazom na ustanovenie § 39 ods. 4 platného zákona je pamiatkový výskum možno vykonávať len podľa príslušných medzinárodných zmlúv v súlade s aktuálnymi vedeckými poznatkami a s použitím vhodných, najmä nedeštruktívnych metód. 
S pripomienkou, že prístup zbytočne byrokratizuje vedecký výskum sa nemožno stotožniť, práve naopak, ide o vychádzanie v ústrety osobám s osobitnou odbornou spôsobilosťou § 36 ods. 2 a § 35a ods. 1, ktoré vykonávajú nedeštruktívnu prospekciu aj bez rozhodnutia krajského pamiatkového výskumu. 
Nejde o žiadnu zmenu v dikcii zákona, pretože už v platnom znení v § 39 ods. 6, posledná veta, hovorí, že povrchový zber a nedeštruktívna prospekcia oprávnenými právnickými osobami podľa § 36 ods. 2 sa nepovažujú za nepovolený výskum. 

Verejnosť 	čl. I bod 1 (pojem "bezprostredné okolie nehnuteľnej kultúrnej pamiatky"); čl. I, bod 22 
Predkladateľ neuvádza, odkiaľ sa "bezprostredné okolie nehnuteľnej kultúrnej pamiatky" bude merať, čo môže vyústiť v problémy v aplikačnej praxi. Neúplné vymedzenie tohto okolia, najmä v súvislosti s predpokladom rozšírenia predmetu ochrany v zmysle par. 27 zákona o ochrane pamiatkového fondu (čl. I, bod 22 návrhu novely) môže byť považované za nedôvodný zásah do práv a povinností osoby, ktorá nie je vlastníkom nehnuteľnej kultúrnej pamiatky, ale na územie ktorej zasahuje uvedené okolie. Paušálny zákaz výkonu stavebnej činnosti v tomto okolí, ako aj absencia konkretizácie kompetencie príslušného orgánu štátnej správy rozhodovať vo veci oprávnenosti činnosti v tomto okolí sú v rozpore so základnými požiadavkami legislatívnej techniky. V predloženej podobe je uvedený pojem nekorektný, ukladajúci povinnosti aj ne-vlastníkovi nehnuteľnej kultúrnej pamiatky, ktorý nie je v postavení účastníka konania. Vzhľadom na uvedené skutočnosti môžu byť vznesené pochybnosti o konformnosti pojmu a jeho režimu so základnými právami, upravenými v Ústave SR.  	O 	ČA 	čiastočne akceptované. 
Bola akceptovaná pripomienka iného povinne pripomienkujúceho subjektu. 
O bezprostredné okolie národnej kultúrnej pamiatky ide len tam, kde nie je vyhlásené ochranné pásmo národnej pamiatky. Ide teda o redukovanú formu ochrany, ak sa rozhoduje o stavebnej činnosti v blízkom okolí národnej kultúrnej pamiatky. Krajský pamiatkový úrad je kompetentný konať bez tohto, aby bolo potrebné vyhlasovať ochranné pásmo v správnom konaní. 
Ochranné pásmo je pojem oveľa širší ako bezprostredné okolie , a tým pre vlastníkov susediacich nehnuteľností predstavuje nepomerne väčšiu záťaž a obmedzenie. 
Úprava reflektuje aj čl. 6 Benátskej charty, v ktorom sa uvádza, že ochrana kultúrnej pamiatky zahŕňa aj jej blízke okolie. Podľa tohto ustanovenia sa zakazuje aj akákoľvek nová výstavba ale aj búranie a úpravy, ktoré by mohli narušiť pamiatkové hodnoty (napr. aj hmoty a farby) kultúrnej pamiatky. 
V § 2 ods. 4 uvedená vzdialenosť od každej časti nehnuteľnej národnej kultúrnej pamiatky, neuvádzame či vzdialenosť má byť od obvodového plášťa, keďže časťou kultúrnej pamiatky môže byť napr. aj stĺp, alebo od hranice pozemku, keďže pozemok nie je národnou kultúrnou pamiatkou, ale len nehnuteľnosť na ňom. 
 	
Verejnosť 	čl. I, bod 2 (resp. par. 2 zákona o ochrane pamiatkového fondu) 
Vzhľadom na dikciu Európskeho dohovoru o ochrane archeologického dedičstva (revidovaného), ako aj par. 249 Trestného zákona (trestný čin poškodzovania a znehodnocovania archeologického dedičstva) odporúčam zvážiť zavedenie pojmu "archeologické dedičstvo". Zavedením tohto pojmu a jeho definovaním v slovenskom právnom poriadku dôjde k zásadnému zlepšeniu zákonnosti predpokladov potierania nezákonnej činnosti vo vzťahu k ochrane archeologického dedičstva. 	O 	N 	neakceptované. 
Pripomienka ide nad rámec novely zákona. 
Ako konštatuje predkladateľ pripomienky, ide o novelu zákona, nie o nový zákon, ktorý by riešil nie len ochranu pamiatkového fondu ale aj novo navrhované zavedenie pojmu „archeologické dedičstvo“. 
 	
Verejnosť 	čl. I, bod 17 
V novoformulovanom par. 12 upozorňujem na logický nesúlad v ods. 1, písm. b), kde sa navrhuje kompetencia "vstupovať do priestorov, v ktorých oprávnené právnické osoby podľa § 36 ods. 2 zabezpečujú uloženie a ochranu archeologických nálezov, ktoré podľa § 40 ods. 6 spravuje pamiatkový úrad". Pamiatkový úrad je v zmysle par. 40 ods. 6 navrhovaného znenia správcom archeologických nálezov odo dňa odovzdania výskumnej dokumentácie krajskému pamiatkovému úradu. V prípade schválenia navrhovaného znenia sa predpokladá (časovo neobmedzené?) deponovanie archeologických nálezov v priestoroch realizátora archeologického výskumu, ktorý však - keďže nie je ich správcom - za tieto de iure nezodpovedá. Tieto nálezy tak majú byť deponované na náklady realizátora výskumu, avšak v mene a v záujme pamiatkového úradu, čo je vysoko neštandardná zákonná konštrukcia, podľa ktorej náklady na splnenie zákonnej povinnosti orgánu štátnej správy znáša realizátor výskumu. 	O 	N 	neakceptované. 
Štát má povinnosti ochraňovať archeologické nálezy, ktoré sa stávajú od ich nájdenia automaticky jeho vlastníctvom. V období od odovzdania výskumnej dokumentácie sa stáva správcom týchto nálezov Pamiatkový úrad Slovenskej republiky. Do času, kým budú archeologické nálezy premiestnené do múzea, je potrebné zabezpečiť ich úschovu a ochranu. Ide o prechodné obdobie, počas ktorého sa nálezy neuschovávajú v depozitároch Pamiatkového úradu Slovenskej republiky, ale priamo od právnickej osoby, ktorá vykonala výskum, sú premiestňované do múzea. Zabraňuje sa tým zvýšenej a nadbytočnej manipulácii s archeologickými nálezmi, ktorá by neprospievala ich uschovaniu, prípadne by touto manipuláciou mohli byť aj ohrozené. Pamiatkový úrad Slovenskej republiky bude dbať na to, aby tieto úložné lehoty boli čo najkratšie a aby archeologické nálezy boli umiestňované do múzeí pokiaľ možno čo najrýchlejšie od ukončenia výskumu. Situácia sa plánuje riešiť vybudovaním centrálneho depozitu archeologických nálezov Pamiatkového úradu Slovenskej republiky. 
V prechodnom období od prevzatia správy archeologických nálezov Pamiatkovým úradom Slovenskej republiky do prevodu správy na múzeum, je vhodné, aby Pamiatkový úrad Slovenskej republiky mal možnosť skontrolovať stav (konzerváciu, dokumentáciu) a zabezpečenie archeologických nálezov. 
Ide o uprednostnenie verejného záujmu. 
 	
Verejnosť 	čl. I, bod 24 
Upozorňujem na duplicitu obsahu ustanovenia s ustanovením par. 11 zákona o ochrane pamiatkového fondu, v zmysle ktorého zásady ochrany pamiatkového územia vypracúva krajský pamiatkový úrad. V navrhovanej konštrukcii, ktorá predpokladá vypracovanie materiálu zo strany štátneho orgánu, ktorý si tento materiál následne schváli, môže nastať potenciál absencie odbornej oponentúry (zo strany pamiatkového úradu či odbornej obce), čo môže mať zásadný vplyv na kvalitu vypracovaných zásad ochrany pamiatkového územia, t.j. aj na kvalitu výkonu štátnej správy. 	O 	ČA 	Čiastočne akceptované. 
k pripomienke k § 29 ods. 2 navrhovaného znenia – aplikačná prax ukázala, že je oveľa vhodnejšie, aby zásady ochrany pamiatkových území ako základné dokumenty na vykonávanie základnej ochrany pamiatkového fondu vypracovával len krajský pamiatkový úrad, aby sa zabezpečila kvalita. 
Zásady sú predkladané na posudzovanie Pamiatkovému úradu Slovenskej republiky. Ich posudzovanie podľa nového návrhu Pamiatkovým úradom Slovenskej republiky sa uskutočňuje na to, aby sa zabezpečila jednotnosť a kvalita týchto zásad v rámci celého územia Slovenskej republiky. 
Odbornú oponentúru realizujú odborníci podľa ustanovenia § 35a ods. 1. Vypracované zásady sa predkladajú na posúdenie orgánom územnej samosprávy podľa § 29 ods. 1 a 2. Pripomienkujú ich orgány územnej správy. Následne sa stávajú súčasťou územného priemetu ochrany kultúrnych hodnôt územia podľa § 29 ods. 2 platného zákona. 
 	
Verejnosť 	čl. I, bod 21 
V odseku 7 sa navrhuje slovné spojenie "vec, ktorá vykazuje znaky kultúrnej pamiatky". Toto slovné spojenie je neštandardne formulované, najmä vzhľadom na skutočnosť existencie rozdielnych predpokladov pre označenie veci za kultúrnu pamiatku, v zmysle príslušných právnych predpisov jednotlivých štátov. Odporúčam zvoliť korektnejšie spojenie, napr. "vec, ktorá je v zmysle príslušných predpisov cudzieho štátu považovaná za kultúrnu pamiatku alebo inú súčasť kultúrneho dedičstva" a pod. 	O 	A 	akceptované. 
Zapracované aj podľa pripomienky iného pripomienkujúceho subjektu § 25 ods. 6. 
 	
Verejnosť 	čl. I, bod 28 
Navrhované ustanovenie bude mať za následok zásadné spomalenie procesov rozhodovania orgánov štátnej správy v oblasti inej ako ochrana pamiatkového fondu v správnom konaní. Je pravdepodobné, že vzhľadom na objektívne podmienky výkonu štátnej správy bude v aplikačnej praxi dochádzať k takým omeškaniam, ktoré budú považované za nečinnosť orgánu štátnej správy, resp. za nevydanie rozhodnutia v zákonnej lehote. Navrhované ustanovenie odporúčam odstrániť. 	O 	N 	neakceptované. 
k pripomienke k navrhovanému ustanoveniu § 30 ods. 4 – 
ustanovenie je v súlade s § 140b zákona č. 50/1976 Zb. stavebný poriadok. Ak by krajský pamiatkový úrad nevstupoval do konania iných orgánov, mohlo by sa stať, že by prišlo k ohrozeniu pamiatkových hodnôt z činnosti iného orgánu štátnej správy, napr. mohlo by prísť aj k výrubu stromov, ktoré sú kompozične súčasťou národnej kultúrnej pamiatky (napr. výrub stromov v krematóriu Bratislava), ak by toto ustanovenie zákona bolo vypustené. 
 	
Verejnosť 	čl. I, bod 39 
V novonavrhovanom odseku 4 písm. b) upozorňujem na skutočnosť, že definícia pojmu "archeologický nález" nie je viazaná na existenciu pamiatkovej hodnoty archeologického nálezu. V uvedenom ustanovení sa navrhuje definovať pojem "záchranný výskum", cieľom ktorého je "zachrániť objavené veci pamiatkovej hodnoty". Pri zachovaní tejto definície sa však de iure záchranný výskum nebude vzťahovať na archeologické nálezy, ktoré v zmysle príslušnej definície nie sú vecami pamiatkovej hodnoty. 	O 	N 	neakceptované. 
Podľa ustanovenia § 35 ods. 4 treba vnímať, že pamiatková hodnota archeologického nálezu sa určuje až po realizácii archeologického výskumu. Zachraňujú sa všetky nálezy ale až na základe výskumu sa určuje ich pamiatková hodnota. 
Archeologický nález je tak či tak vlastníctvom štátu a tým je aj chránený. 
 	
Verejnosť 	čl. I, bod 40 
V novonavrhovanom par. 35a ods. 1 sa predpokladá vykonávanie pamiatkového výskumu zo strany pamiatkového úradu "prostredníctvom fyzických osôb s osvedčením o odbornej spôsobilosti". V texte sa však neuvádza, či tieto osoby budú s pamiatkovým úradom v zamestnaneckom pomere; odporúčam predkladateľovi vysporiadať sa s touto skutočnosťou. 
Celý par. 35b pôsobí zmätočne; vzhľadom na územie jeho prípadnej realizácie (archeologické nálezisko premietnuté v územnom pláne) má zrejme ísť výlučne o archeologický výskum (iný odbor pamiatkového výskumu je tu nelogický). Navrhuje sa zavedenie povinnosti "podať žiadosť o stanovisko k zamýšľanému zámeru", hneď v ods. 2 sa však uvádza rozhodnutie. Obsah ustanovenia nekorešponduje s názvom ("Nariadenie pamiatkového výskumu"). Vzhľadom na zásadné nedostatky tohto ustanovenia odporúčam celý par. 35b preformulovať a zosúladiť použitú terminológiu. 	O 	A 	akceptované. 
k prvej časti pripomienky - zapracované v § 35 ods. 1. Vykonávanie výskumu je predsa realizované zmluvným vzťahom či už zamestnaneckým alebo externým. Pamiatkový výskum realizuje v súlade s § 35 ods. 1 Pamiatkový úrad Slovenskej republiky vo svojom mene, pričom osobami zodpovednými za vykonanie pamiatkového výskumu sú osoby s osobitnou odbornou spôsobilosťou podľa § 35a ods. 2. 
k druhej časti pripomienky - § 35b ods. 1 a 2 boli presunuté do § 36 ods. 2 a § 35 ods. 7. 
Záchranný výskum podľa ustanovenia § 37 pôvodného znenia je preformulovaný. Pri príprave stavieb na území, kde sa predpokladá ohrozenie pamiatkových hodnôt a archeologických nálezov, je nevyhnutné vykonať záchranný výskum. O nevyhnutnosti vykonať rozhodoval krajský pamiatkový úrad aj podľa pôvodného znenia zákona. 
 	
Verejnosť 	čl. I, bod 43 
par. 39, ods. 3: Používa sa pojem "projekt výskumu", ktorý však nie je v texte predkladaného materiálu upravený ani bližšie konkretizovaný. 
par. 39, ods. 10: Nie je upravený význam ani následný právny režim stanoviska Pamiatkového úradu k výskumnej dokumentácii. Materiál neobsahuje, čo konkrétne má obsahovať stanovisko k výskumnej dokumentácii. 
par. 39, ods. 12: Materiál neodstraňuje absurdnú právnu konštrukciu, podľa ktorej je realizátor výskumu povinný chrániť nález pred poškodením, a to aj v čase, keď je jeho správcom Pamiatkový úrad (t.j. po odovzdaní výskumnej dokumentácie krajskému pamiatkovému úradu). 
par. 40, ods. 1: Definícia pojmu nález (ktorej chýba rozlišujúce kritérium v porovnaní s pojmom "archeologický nález"; podstatná časť nálezov môže spadať do oboch kategórií) v predloženej podobe prakticky vylučuje klasifikovať náhodný nález ako nález v zmysle par. 40 ods. 1. Ak je hlavným predpokladom nálezu jeho objavenie pamiatkovým výskumom, režim náhodného nálezu v zmysle par. 40 ods. 2 a nasl. je irelevantný. 
par. 40 všeobecne (režim náhodného nálezu): Materiál si kladie nízke ambície vo vzťahu k praktickej skúsenosti, kde sa ročne náhodne nachádzajú vysoké počty nálezov. Súčasná právna situácia nemotivuje náhodných nálezcov k ich odovzdaniu (hoci bez nároku na nálezné), čím dochádza k ťažko vyčísliteľným stratám na kultúrnom dedičstve. V záujme zlepšenia predpokladov pre vyzdvihovanie náhodných nálezov odporúčam umožniť vyzdvihnutie náhodného nálezu aj inou oprávnenou osobou, ktorej zakladateľom alebo zriaďovateľom je orgán verejnej správy, čím dôjde k zefektívneniu operatívnej záchrany týchto súčastí kultúrneho dedičstva. 
par. 40, ods. 9: V predkladanom materiáli absentuje konkretizácia režimu prevodu vlastníctva / správy archeologického nálezu, čím sa neprispieva k riešeniu súčasnej nejasnej situácie. Ako minimálny predpoklad navrhujem uviesť, že prevod vlastníctva alebo správy sa realizuje zmluvou medzi správcom a novým správcom alebo vlastníkom. V záujme zvýšenia právnej istoty by bolo vhodné špecifikovať povinnosti pamiatkového úradu ako správcu archeologických nálezov, prípadne určiť lehoty, do ktorých je pamiatkový úrad ako správca povinný fyzicky prevziať výskumom získané nálezy. 	O 	ČA 	čiastočne akceptované. 
k pripomienke k § 39 ods. 3 – akceptované. Slová „projekt výskumu“ nahradené slovami „návrh výskumu“ a v § 35 ods. 6 a v § 39 ods. 1. v § 39 ods. 1 je určený nevyhnutný rozsah návrhu pamiatkového výskumu, ktorý predkladá žiadateľ o vykonanie pamiatkového výskumu pre vedecké účely a dokumentačné účely. Terminologicky zrejmejšie pre predkladateľa. 

k pripomienke k § 39 ods. 10 – akceptované. Právny režim upravený. 

k pripomienke k § 39 ods. 12 – Štát má povinnosti ochraňovať archeologické nálezy, ktoré sa stávajú automaticky jeho vlastníctvom. V období od odovzdania výskumnej dokumentácie sa stáva správcom týchto nálezov Pamiatkový úrad SR. Do času, kým budú archeologické nálezy premiestnené do múzea, je potrebné zabezpečiť ich úschovu a ochranu. Ide o prechodné obdobie počas ktorého sa nálezy neuschovávajú v depozitároch Pamiatkové úradu SR, ale priamo od právnickej osoby, ktorá vykonala výskum, sú premiestňované do múzea. Zabraňuje sa tým zvýšenej a nadbytočnej manipulácii s archeologickými nálezmi, ktorá by neprospievala ich uschovaniu, prípadne by touto manipuláciou mohli byť aj ohrozené. Pamiatkový úrad SR bude dbať na to, aby tieto úložné lehoty boli čo najkratšie, aby archeologické nálezy boli umiestňované do múzeí pokiaľ možno čo najrýchlejšie od ukončenia výskumu. V prechodnom období od prevzatia správy archeologických nálezov Pamiatkovým úradom SR do prevodu správy na múzeum, je vhodné, aby mal Pamiatkový úrad SR možnosť skontrolovať stav (konzerváciu, dokumentáciu) a zabezpečenie archeologických nálezov. Ide o uprednostnenie verejného záujmu. Situácia sa plánuje riešiť vybudovaním centrálneho depozitu archeologických nálezov Pamiatkového úradu SR. 

k pripomienke k § 40 ods. 1 – Nález na účely podľa tohto zákona je vec pamiatkovej hodnoty. Pamiatková hodnota podľa § 2 ods. 2 je pridanou hodnotou náhodne nájdeného nálezu. Archeologický nález je podľa ustanovenia § 40 ods. 1 podskupinou veci pamiatkovej hodnoty. Uvedené bolo aj v platnom znení zákona. 

k pripomienke k § 40 všeobecne – neakceptované. 
Súčasná právna úprava je dostatočná na ochranu pamiatkového fondu a každý kto nájde náhodný nález má právo, pokiaľ ohlási nález, na nálezné. Ak by došlo k vyzdvihnutiu nálezov bez vedomia krajského pamiatkového úradu, mohlo by sa stať, že by úmyselne došlo k legalizácii nepovolenej činnosti. Ak vyzdvihne nález oprávnená osoba podľa § 35 ods. 1, na základe poverenia podľa ustanovenia § 40 ods. 3, a vypracuje správu z nálezu, je možné zodpovednejšie posúdenie nálezného Pamiatkovým úradom SR. 
Posilňuje sa právna istota nálezcu. 

k pripomienke k § 40 ods. 9 – neakceptované. Prevod vlastníctva alebo správy sa realizuje na žiadosť oprávnenej osoby podľa navrhovaného ustanovenia § 40 ods. 6. 
 	
Poslanec NR SR Jozef Viskupič 	K čl. I k bodu 21 (§ 25 ods. 2) 
V § 25 ods. 2 navrhujem na konci pripojiť túto vetu: „Kultúrnu pamiatku alebo jej súčasť nemožno dočasne vyviezť z územia Slovenskej republiky, ak je dôvodný predpoklad, že kultúrna pamiatka alebo jej súčasť môže podliehať v krajine určenia akémukoľvek výkonu rozhodnutia, exekúcii alebo súd v krajine určenia by mohol nariadiť predbežné opatrenie alebo prijať akékoľvek rozhodnutie alebo opatrenie, ktoré by bránilo navráteniu kultúrnej pamiatky alebo jej súčasti na územie Slovenskej republiky.“. 

Odôvodnenie: 
Návrhom zákona sa v nadväznosti na § 25 ods. 7 návrhu zákona zabezpečuje ešte vyššia miera ochrany kultúrnych pamiatok a posilňuje sa istota štátu, že nepríde o svoje kultúrne pamiatky zapožičané do iných štátov. Návrhom zákona sa teda zakazuje dočasný vývoz kultúrnych pamiatok do štátov, ktoré neposkytnú záruku ich ochrany pred ich prípadným zadržaním alebo nevrátením, resp. do tých štátov, ktoré vo svojich právnych predpisoch nemajú ustanovenia zabraňujúce výkonu rozhodnutia, exekúcii, prípadne do štátov, ktorých spoločnosti (podniky, firmy) majú pohľadávky voči Slovenskej republike a mohli by ich vymáhať prostredníctvom nariadenia predbežného opatrenia alebo prijatím akéhokoľvek rozhodnutia alebo opatrenia, ktoré by bránilo navráteniu kultúrnej pamiatky späť na územie Slovenskej republiky. 
 	Z 	A 	akceptované. 
Zapracované v § 25 ods. 2