Dôvodová správa

Všeobecná časť

	Cieľom predloženého návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon Slovenskej národnej rady č. 310/1992 Zb. o stavebnom sporení v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o stavebnom sporení“ alebo „zákon“), je zvýšenie účelovosti, adresnosti a efektívnosti štátnej podpory stavebného sporenia. V tomto kontexte predmetom návrhu novely zákona o stavebnom sporení je úprava podmienok poskytovania štátnej prémie na stavebné sporenie a úprava podmienok stavebného sporenia vrátane terminologického vyprecizovania definície stavebného sporenia.

V rámci úpravy podmienok poskytovania štátnej prémie sa zvýšenie účelovosti, adresnosti a efektívnosti štátnej podpory stavebného sporenia navrhuje dosiahnuť prostredníctvom prijatia týchto opatrení:

-	zrušením inštitútu tzv. „priateľských sporiteľov“,
-	zúžením okruhu poberateľov štátnej prémie podľa príjmu,
-	obmedzením poberania štátnej prémie počas čerpania a splácania medziúveru,
-	osobitným limitovaním nároku na štátnu prémiu v prvom roku sporenia,
-	znížením minimálnej percentuálnej výšky štátnej prémie.
            
Zo zhodnotenia súčasného stavu právnej úpravy vyplýva, že prvým závažným problémom štátnej podpory stavebného sporenia je jej nízka účelovosť. Niektorí účastníci stavebného sporenia, tzv. „priateľskí sporitelia“, ktorí sporia viac ako šesť rokov a nebol im poskytnutý stavebný úver, nemusia nasporené prostriedky vrátane pripísanej štátnej prémie použiť na stavebné účely. Ide o jediný inštitút v celkovom spektre štátnej podpory bývania (nástroje a programy Štátneho fondu rozvoja bývania, bonifikácia úrokovej sadzby hypotekárnych úverov pre mladých, nový systém daňového bonusu na zaplatené úroky z úverov na bývanie pre mladých atď.), pri ktorom nie je povinnosť zdokladovať účelové použitie prostriedkov poskytnutých zo štátneho rozpočtu. Ak štátna prémia nie je spojená s účelovým použitím, je využívaná len na zvýšenie úrokových výnosov priateľských sporiteľov. Argument, že „priateľskí sporitelia“ sú nevyhnutní pre zabezpečenie zdrojového krytia poskytovania zvýhodnených stavebných úverov neobstojí, pretože 90 % z celkového úverového portfólia stavebných sporiteľní tvoria komerčné medziúvery, kým zvýhodnené stavebné úvery len 10 % (viď podrobne nižšie popísaný problém nízkej efektívnosti štátnej podpory stavebného sporenia). Preto sa navrhuje viazať poskytnutie štátnej prémie na podmienku, že sa prostriedky získané stavebným sporením vrátane štátnej prémie použijú výlučne na stavebné účely, to znamená, že by sa zo zákona vylúčil tzv. „inštitút priateľských sporiteľov“. 

	Druhým nesystémovým prvkom štátnej podpory stavebného sporenia je jej slabá adresnosť. Z pohľadu prijímateľov štátnej podpory stavebného sporenia absentuje v rámci tejto podpory akýkoľvek prvok priamej selekcie. Štátnu prémiu na stavebné sporenie môže získať každý bez ohľadu na príjem, stačí v kalendárnom roku vložiť na účet stavebného sporiteľa požadovanú sumu finančných prostriedkov a štátna prémia sa určí percentom z ročného vkladu vypočítaným na základe vzorca uvedeného v prílohe zákona.  Nastavenie sociálnych kritérií je tak v platnom zákone len nepriame, a to prostredníctvom ohraničenia výšky štátnej prémie pevnou sumou 66,39 eura za jeden kalendárny rok. To znamená, že aj napriek vyšším ročným vkladom pripísaným na účet stavebného sporenia môže stavebný sporiteľ za príslušný kalendárny rok získať maximálne túto sumu štátnej prémie. Ak sa však zoberie do úvahy skutočnosť, že systém umožňuje uzavrieť zmluvu o stavebnom sporení aj v prospech maloletých detí, starých rodičov a ďalších príbuzných, ktorým môže byť tiež poskytnutá štátna prémia, rozložením ročných vkladov na viaceré zmluvy môžu výhody štátnej podpory stavebného sporenia využívať aj osoby s vyššími príjmami. Pre porovnanie uvádzame, že v prípade hypotekárneho úveru pre mladých, ako aj novozavedeného úveru na bývanie pre mladých je v zákone o bankách, ako aj v zákone o dani z príjmov nastavenie sociálnych kritérií pre získanie štátneho príspevku pre mladých, resp. daňového bonusu pre mladých poberateľov týchto úverov nielen nepriame – štátny príspevok a daňový bonus sa poskytuje, resp. bude poskytovať najviac zo sumy úveru 50 000 eur, pričom daňový bonus na zaplatené úroky je navyše ohraničený sumou 400 eur ročne, ale aj priame – mladý poberateľ takýchto úverov musí mať v čase podania žiadosti o tento úver vek od 18 do 35 rokov a jeho priemerný mesačný príjem nemôže byť vyšší ako je 1,3-násobok priemernej mesačnej mzdy zamestnanca v národnom hospodárstve SR. Preto sa navrhuje zvýšiť adresnosť štátnej podpory stavebného sporenia formou určitého sociálneho zamerania tejto podpory, a to tak, že by sa štátna prémia vyplácala plnoletým osobám iba v prípade, ak ich priemerný mesačný príjem vypočítaný zo zdaniteľných príjmov za kalendárny rok neprekročí 1,3-násobok priemernej mesačnej mzdy zamestnanca v národnom hospodárstve SR.     

Tretím z významných problémov štátnej podpory stavebného sporenia je jej nízka efektivita, ktorá sa prejavuje najmä v troch nižšie popísaných oblastiach.

1.	Objem novoposkytovaných medziúverov veľmi výrazne, približne až 15-násobne prevyšuje objem novoposkytovaných zvýhodnených stavebných úverov a štát tak prostredníctvom štátnej prémie prevažne podporuje poskytovanie komerčných úverov na bývanie, a to na úkor zvýhodnených stavebných úverov, ktorých poskytnutie by malo byť akoby ďalšou „prémiou“ za predchádzajúce dlhodobé sporenie. Medziúver je de facto stavebný úver poskytovaný za komerčných podmienok tým stavebným sporiteľom, ktorí ešte len začali sporiť alebo ktorí síce splnili podmienky sporenia svojich vkladov, ale ďalšie podmienky na pridelenie zvýhodneného stavebného úveru ešte nespĺňajú. Súčasná právna úprava však umožňuje čerpať štátnu prémiu aj počas splácania medziúveru, čo významne znižuje ochotu stavebných sporiteľov počkať si na pridelenie zvýhodneného stavebného úveru. Pritom motivácia k dlhodobému sporeniu by mala byť hlavným zmyslom prémiového sporenia na stavebné účely. Preto sa navrhuje prijať také opatrenie, ktoré by demotivovalo stavebného sporiteľa zobrať si komerčný medziúver, a to tým, že sa vylúči nárok na štátnu prémiu pre stavebného sporiteľa – fyzickú osobu počas čerpania a splácania medziúveru. Priemerná doba splatnosti medziúverov sa pohybuje okolo 10 rokov. Toto opatrenie bude zároveň viesť sporiteľov k zodpovednému zadlžovaniu sa, pretože budú viac motivovaní k dlhodobému sporeniu, ktoré je podporované štátnou prémiou, pričom po nasporení požadovanej sumy majú možnosť získať aj zvýhodnený stavebný úver. Celkovo by toto opatrenie malo smerovať k postupnému znižovaniu objemu medziúverov, pretože sa čiastočne znevýhodnia podmienky pre stavebných sporiteľov na čerpanie takýchto úverov. Zároveň by takéto opatrenie mohlo vytvoriť aj tlak na zníženie úrokových sadzieb medziúverov, a to jednak z dôvodu zníženia dopytu po týchto úveroch, ako aj z dôvodu samotného obmedzenia možnosti poberania štátnej podpory počas čerpania a splácania medziúveru, ktorá určitým spôsobom kompenzuje zvýšenú úrokovú sadzbu týchto úverov. Toto opatrenie sa nebude týkať stavebných sporiteľov – spoločenstiev vlastníkov bytov, ktorí používajú medziúvery na financovanie obnovy, rekonštrukcie, údržby, ako aj odstraňovania systémových a iných porúch spoločných častí a spoločných zariadení bytových domov.
2.	Podmienky nároku na štátnu prémiu za prvý rok sporenia sa vôbec neodvíjajú od dĺžky obdobia platnosti zmluvy o stavebnom sporení v tomto prvom roku sporenia. Podľa súčasnej právnej úpravy je totiž možné na získanie plnej ročnej štátnej prémie uzavrieť zmluvu o stavebnom sporení a vložiť celý požadovaný ročný vklad až v decembri kalendárneho roka, pričom štátna prémia za tento kalendárny rok je v plnej výške pripísaná na účet stavebného sporiteľa takmer hneď na začiatku nasledujúceho kalendárneho roka. To znamená, že ak zoberieme do úvahy skutočnosť, že štátna prémia má charakter úrokovej prémie, súčasný systém nezohľadňuje potrebu adekvátnej platnosti zmluvy ani časovej viazanosti vkladov v prvom roku sporenia s cieľom získania maximálnej štátnej prémie. Preto sa navrhuje osobitné limitovanie nároku na štátnu prémiu zo zmluvy o stavebnom sporení uzavretej v priebehu kalendárneho roka v tom zmysle, že ak stavebný sporiteľ uzavrie takúto zmluvu až v druhom polroku, jeho nárok na štátnu prémiu z tejto zmluvy nesmie presiahnuť ½ maximálnej sumy štátnej prémie ustanovenej zákonom. 

3.	Percentuálna výška štátnej prémie na stavebné sporenie výrazne prevyšuje súčasné priemerné trhové úrokové sadzby na vkladových produktoch v komerčných bankách. Percentuálna výška štátnej prémie sa síce určuje na základe výpočtu podľa vzorca uvedeného v prílohe zákona, ktorý vychádza z referenčnej sadzby odvíjajúcej sa od priemerných výnosov štátnych dlhopisov, zákon však zároveň ustanovuje, že nemôže byť nižšia ako 5 % z ročného vkladu a vyššia ako 15 % z ročného vkladu. V súčasnej situácii to znamená, že aj keď percentuálna výška štátnej prémie vychádza podľa vzorca aktuálne na 0,5 % z ročného vkladu, musí sa určiť vo výške 5 % z ročného vkladu, čo je 10-násobne viac. Preto sa navrhuje znížiť spodnú hranicu percentuálnej výšky štátnej prémie z 5 % na 2,5 % z ročného vkladu. Vzhľadom na to, že touto zmenou sa vstupuje do ustanovenia, ktorým je upravená aj maximálna suma ročnej štátnej prémie a ktorá je ešte stále vyjadrená v slovenských korunách (2 000 Sk; v prepočte konverzným kurzom 66,39 eura), navrhuje sa zároveň ustanoviť maximálnu sumu štátnej prémie na 70 eur ročne (zaokrúhlením na celé desiatky nahor v prospech stavebných sporiteľov).

	Vyššie uvedenými opatreniami na zvýšenie účelovosti, adresnosti a efektívnosti štátnej podpory stavebného sporenia predložený návrh novely zákona o stavebnom sporení reaguje na Programové vyhlásenie vlády Slovenskej republiky, v ktorom sa vláda v rámci využívania nástrojov finančnej politiky zaviazala zvýšiť efektívnosť alokovania verejných výdavkov.        
  	
Čo sa týka úpravy samotnej definície stavebného sporenia, táto reaguje na skutočnosť, že podľa platného znenia zákona sa stavebným sporením rozumie prijímanie vkladov od stavebných sporiteľov a poskytovanie úverov stavebným sporiteľom, čo de facto znamená, že ide o činnosti stavebnej sporiteľne. Z ďalších, nosných častí zákona, ktorými sa upravuje zmluva o stavebnom sporení, druhy stavebného sporenia, podmienky stavebného sporenia atď. však vyplýva, že stavebné sporenie je bankový sporiaci produkt, ku ktorému sa za podmienok ustanovených zákonom môže poskytovať štátna prémia. Preto sa navrhuje zadefinovať stavebné sporenie ako bankový produkt, v rámci ktorého môže stavebný sporiteľ sporiť finančné prostriedky na stavebné účely a na základe ktorého môže za podmienok ustanovených týmto zákonom získať nárok na štátnu prémiu a nárok na stavebný úver. Stavebné sporenie bude môcť poskytovať len stavebná sporiteľa, ktorej predmetom činnosti sú prijímanie vkladov od stavebných sporiteľov alebo v prospech stavebných sporiteľov a poskytovanie stavebných úverov.
  
	Vzhľadom na to, že základným cieľom právnej úpravy je už spomínané zvýšenie účelovosti, adresnosti a efektívnosti štátnej podpory stavebného sporenia, návrh novely zákona o stavebnom sporení predpokladá pozitívny finančný vplyv na rozpočet verejnej správy. Návrh novely zákona o stavebnom sporení bude mať čiastočne negatívne sociálne vplyvy a čiastočne negatívne vplyvy na podnikateľské prostredie. Návrh novely zákona o stavebnom sporení nebude mať vplyvy na životné prostredie, na informatizáciu spoločnosti ani na služby verejnej správy pre občana.
	
Návrh novely zákona o stavebnom sporení je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, ústavnými zákonmi a nálezmi Ústavného súdu Slovenskej republiky, s inými zákonmi a medzinárodnými zmluvami a inými medzinárodnými dokumentmi, ktorými je Slovenská republika viazaná a s právom Európskej únie.