Informácia o stave úloh 
v oblasti ochrany kultúrneho dedičstva
v intenciách uznesenia vlády SR č. 311/2002 

1. Stav kultúrneho dedičstva na Slovensku

Kultúrne dedičstvo je trvalo ohrozované tak prirodzenými príčinami chátrania a rozkladu, ako aj zmenou životného štýlu, transformáciou spoločenských a ekonomických podmienok, upadaním tradičných remesiel a techník a uplatňovaním technológií málo zlučiteľných s podstatou a charakterom pôvodných hodnôt. Nepochopenie významu kultúrneho dedičstva pretrvávalo počas bývalého režimu a pretrváva aj v podmienkach transformujúcej sa spoločnosti. Nejde iba o nedocenenie historických hodnôt, ale aj o podcenenie ekonomického významu kultúrneho dedičstva, ktoré v každom vyspelom štáte je nielen zdrojom inšpirácie pre tvorbu nových hodnôt, ale aj zdrojom významných príjmov z rozvoja kultúrnej turistiky. Nejde teda len o určitú „kultúrnu“ nadstavbu alebo oblasť spoločenskej spotreby, ale prevažne o základné prostriedky, o kapitál, ktorý môže prinášať zisky. Podmienkou však je, aby tieto hodnoty boli v dobrom stave a najmä aby sa využívali a propagovali v súlade s celkovým svetovým trendom vyhľadávania nových cieľov cestovného ruchu. Našou vinou svet doteraz takmer neobjavil príťažlivé hodnoty našich kultúrnych pamiatok, historických miest, ľudovej architektúry a iných staviteľských klenotov zakomponovaných do jedinečnej prírody. Ide predovšetkým o tie druhy a lokality kultúrneho dedičstva, ktoré inde vo svete nie sú, alebo sa zachovali prevažne v zmenenom, modernizovanom výraze. Miera autenticity kultúrnych hodnôt je aj spoľahlivým indikátorom vlastnej (národnej) identity a predpokladom zachovania špecifických čŕt v procese zjednocovania krajín. Práve kultúrne dedičstvo vo svojom špecifickom tvare a spektre môže garantovať pretrvanie našej identity v rozširujúcom sa spoločenstve národov a regiónov Európy. Je preto dôležité, aby tieto kultúrne hodnoty pretrvali v originálnej kvalite, v celej svojej rozmanitosti a jedinečnosti. 

1.1.       Nehmotné (duchovné) kultúrne dedičstvo

Podstata duchovného dedičstva zásadným spôsobom ovplyvňuje podmienky a formy jeho identifikácie, evidencie, ochrany a prezentácie. V mnohých prípadoch je ochrana možná iba formou sprostredkujúcich hmotných objektov a pamiatok, viažucich sa napr. k historickým udalostiam a osobnostiam (rodné domy, pamätné miesta a objekty, pomníky, pamätníky, pamätné tabule), podľa nového zákona o ochrane pamiatkového fondu aj ďalších zložiek duchovného dedičstva (napr. názvoslovie, historické udalosti) v rámci evidencie pamätihodností miest/obcí. Doteraz však zaostávame v komplexnosti prístupu pri spracúvaní tzv. kultúrno-historickej a sociálnej topografie, chýba inštitúcia, ktorá by prierezovo a programovo mala túto problematiku v náplni (štatúte). Ministerstvo kultúry zvažuje, či by toto úlohou nepoverilo napr. Národné osvetové centrum. Prostredníctvom médií, audiovízie, zvukových nosičov, internetu a pod. je možné dokumentovať a zachovať aj ďalšie nehmotné (duchovné) hodnoty na základe vytvárania legislatívnych, organizačných a realizačných podmienok. V poslednom období nás k tomu zaväzujú aj dokumenty medzinárodných organizácii, predovšetkým odporúčania a dohovory Rady Európy a UNESCO, najmä Dohovor o ochrane nehmotného kultúrneho dedičstva a Odporúčanie o ochrane tradičnej ľudovej kultúry. V tom treba dať dôraz najmä na zachovanie a prezentáciu tradičných zručností (časť 1.2.8).  

1.1.1.    Slovenský jazyk

Duchovným dedičstvom a výrazným identifikačným znakom Slovákov je slovenský jazyk vrátane miestnych a sociálnych nárečí. Pestrosť a bohatosť tohto druhu dedičstva na Slovensku dotvárajú jazyky národnostných menšín a etnických skupín. Štátnu správu na úseku ochrany a rozvoja slovenského jazyka vykonáva Ministerstvo kultúry SR, problematiku rozvoja slovenského jazyka rieši predovšetkým Jazykovedný ústav Ľudovíta Štúra SAV  (JÚĽŠ). Oddelenie Slovenského národného korpusu JÚĽŠ (SNK) od roku 2002 buduje a spravuje automatizovanú textovú databázu slovenského jazyka a pripravuje počítačové spracovanie slovenčiny. V auguste 2003 bola na internete sprístupnená prvá verzia SNK. Program spolupráce SAV a MK SR z februára 2004 zahŕňa aj elektronizáciu jazykového výskumu, publikovania jazykovedných diel, vydávania časopisu Kultúra slova a kooperáciu pri riešení medzinárodného projektu Jazyková legislatíva v európskych krajinách. Na základe plánu legislatívnych úloh vlády ministerstvo pripravilo a v marci 2004 do legislatívneho procesu predložilo návrh novely zákona č. 270/1995 Z. z. o štátnom jazyku Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov.       

1.1.2.	Ďalšie oblasti duchovného dedičstva

Ochrana talentu a zručnosti (fortieľu) je najproblematickejšou oblasťou duchovného dedičstva. Ide o tvorcov kultúrnych hodnôt v profesiách a činnostiach, ktorých výsledkom nie je hmotný produkt, ale spravidla zvukové (hudobné), slovné a vizuálne dielo. Najmä informácia šírená rôznymi formami a médiami na tradičných a súdobých nosičoch má pre budúcnosť nenahraditeľnú hodnotu. Sem treba zaradiť aj obyčaje, ľudové tradície a formy ľudového umenia, ako aj dokumentovanie technologických postupov a rozličných tradičných a špeciálnych techník. V oblasti ochrany tradičnej a ľudovej kultúry ide zároveň o naplnenie odporúčania UNESCO, ktoré vláda SR schválila uznesením č. 448/2000. Dôležitým impulzom v tejto oblasti je pripojenie SR k Zoznamu svetového nehmotného dedičstva na základe rezolúcie UNESCO z roku 1997. Vytvára sa možnosť aj v medzinárodnom rozsahu chrániť slovné prejavy, hudbu, tanec, obrady, mytológiu, obyčaje alebo tradičné formy komunikácie a šírenia informácií, javy ľudovej kultúry mimoriadnej historickej, umeleckej, etnologickej, sociologickej, antropologickej, prípadne inej hodnoty. Pre zachovanie týchto nehmotných hodnôt sa za optimálne považuje ich ochrana vo forme záznamu na vhodnom nosiči uloženom v sústave archívov, prípadne v knižniciach alebo v zbierkach múzeí a galérií. 

1.2.        Hmotné kultúrne dedičstvo

1.2.1.     Archívne dokumenty

              Zákon č. 395/2002 Z. z. o archívoch a registratúrach a o doplnení niektorých zákonov a Vyhláška Ministerstva vnútra SR č. 628/2002 Z. z., ktorou sa vykonávajú niektoré ustanovenia zákona o archívoch a registratúrach a o doplnení niektorých zákonov, upravujú a komplexným spôsobom riešia ochranu archívnych dokumentov. Definujú pojem ochrany archívnych dokumentov ako súhrn odborných činností na ich zachovanie a ochranu pred odcudzením a poškodením. Súbor archívnych dokumentov, archívnych fondov a archívnych zbierok je archívnym dedičstvom Slovenskej republiky a súčasťou nášho kultúrneho dedičstva. Zákon upravuje aj povinnosti vlastníka archívneho dokumentu, ktorý je povinný zabezpečovať jeho ochranu, najmä konzervovanie alebo reštaurovanie. Rozhodujúca úloha prislúcha ministerstvu vnútra, ktoré ako ústredný orgán štátnej správy na úseku archívov a registratúr vypracúva koncepciu ochrany archívnych dokumentov a prostredníctvom ním zriadených štátnych archívov vedie evidenciu archívneho dedičstva, vykonáva štátny odborný dozor nad archívmi a vlastníkmi archívnych dokumentov.
       Zákon definuje archív ako odborné pracovisko, ktoré preberá, eviduje, ochraňuje a sprístupňuje archívne dokumenty. Základom sústavy verejných archívov sú štátne ústredné archívy, štátne archívy s regionálnou územnou pôsobnosťou a 37 pobočiek štátnych archívov. Významnú úlohu pri doplňovaní archívneho dedičstva a jeho ochrane majú aj archívy štátnych orgánov, štátnych rozpočtových a štátnych príspevkových organizácií, ako aj archívy právnických osôb zriadených zákonom. Uspokojivo možno hodnotiť archívnu činnosť v rezorte obrany, kde Vojenský historický archív je súčasťou Vojenského historického ústavu. V budúcich rokoch sa dá predpokladať narastanie významu súkromných archívov právnických osôb, najmä archívov subjektov z oblasti finančníctva, bankovníctva, ekonomiky a hospodárstva. 

1.2.2.	Historické knižničné fondy a historické knižničné dokumenty

       Starostlivosť o historické knižničné dokumenty a fondy (HKDF) predstavuje dnes niekoľko významných aktivít, a to aj v súvislosti s deklaráciou NR SR. Najvýznamnejšími sú celoslovenská pasportizácia a ústredná evidencia vytipovaných zbierok a jednotlivín HKDF. Prijatím zákona NR SR č.183/2000 Z. z. o knižniciach prebiehajú procesy v Slovenskej národnej knižnici (SNK) nepretržite, ale podmienky na efektívne vykonávanie činnosti nie sú zatiaľ vytvorené. Zlepšila sa situácia v oblasti mikrofilmov a digitalizácie, keďže SNK je vybavená najmodernejšími technológiami. 
V oblasti reštaurovania a konzervovania dokumentov je potrebné rozšíriť personálnu i materiálnu stránku odboru reštaurovania a konzervovania dokumentov SNK, a tým zabezpečiť možnosť jeho veľkokapacitného zamerania. Štatút vedecko-výskumného pracoviska príslušného odboru SNK je zárukou, že sa takéto ambície v budúcnosti naplnia, a to aj zaradím knižnice do štátneho programu výskumu a vývoja v rámci riešenia úlohy Záchrana, stabilizácia a konzervovanie tradičných nosičov informácií v Slovenskej republike. SNK v tejto oblasti úzko spolupracuje so Štátnymi vedeckými knižnicami v B. Bystrici, Prešove a v Košiciach, ktoré majú špecializované pracoviská na komplexnú starostlivosť o HKDF. Limitujúcim faktorom je však finančná situácia knižníc, ktorá nepokrýva požadované potreby.
Zvýšenú pozornosť tejto problematike už venuje aj cirkev. Z iniciatívy  diecézneho biskupa vznikla v Kláštore pod Znievom Diecézna knižnica biskupa Štefana Moyzesa, ktorá sústreďuje vzácne tlače z jednotlivých farností, zabezpečuje ich spracovanie a ochranu. Úspešne prebieha pasportizácia Spišskej diecézy. Korektné vzťahy sú aj s gréckokatolíckou, no osobitne s evanjelickou cirkvou a. v., ktorá zásluhou generálneho biskupa aktívne podporuje tento proces. Napriek tomu je k ideálnemu stavu ďaleká cesta, i keď praktické pôsobenie SNK, najmä aktivity v základnom spracovaní farských zbierok, vytvárajú priaznivú perspektívu. Celkovú situáciu môže pozitívne ovplyvniť pripravovaný projekt a realizácia Národného programu komplexnej ochrany HKDF, ktorý v tomto roku vypracuje a predloží SNK.  Z programu sa má odvíjať ďalšia činnosť v tejto oblasti na najbližšie obdobie.
V pôsobnosti ďalších rezortov možno pozitívne hodnotiť najmä činnosť Slovenskej lekárskej knižnice (MZ SR) a ústrednej knižnice Slovenskej akadémie vied.  

1.2.3.    Zbierky múzeí a galérií

Ochranu zbierok múzeí a galérií ako základnej súčasti nášho kultúrneho dedičstva rieši zákon č. 115/1998 Z. z. o múzeách a galériách a o ochrane predmetov múzejnej hodnoty a galerijnej hodnoty v znení zákona č. 387/2001 Z. z. a zákona č. 416/2001 Z. z. S účinnosťou od 1. apríla 2002 prešla právomoc na zriaďovanie múzeí a galérií aj na samosprávne kraje. Štruktúru múzeí  (k 31. 12. 2003)  reprezentuje 34 štátnych, 36 v správe samosprávnych krajov, 10 obecných a 5 iných múzeí 5. Spolu ide o 85 múzeí, ktoré majú 62 pobočiek a 279 objektov. Organickou súčasťou múzeí osobitnej kategórie sú múzeá v prírode (skanzeny), ktorých je na území Slovenska 17.  Súčasnú štruktúru galérií predstavuje 22 galérií. Z uvedeného počtu sú 3 štátne, 15 v správe samosprávnych krajov, 3 galérie  zriadili obce a 1 galéria je v správe inej právnickej osoby. Galérie vykonávajú svoju činnosť v 37 objektoch, kde je trvale sprístupnených 69 stálych expozícií. Dominantné postavenie v celom systéme majú Slovenské národné múzeum a Slovenská národná galéria, ktoré spravujú takmer polovicu zbierkových predmetov. V súčasnosti  pracuje v múzeách 1780 pracovníkov, z čoho je 896 odborných, v galériách 440 pracovníkov, z nich je 188 odborných.
Z hľadiska štruktúry zbierkových fondov je v správe múzeí 8 715 358 zbierkových predmetov, priemerný prírastok predstavuje asi 214 000 múzejných jednotiek ročne. V galériách je evidovaných 162 515 diel výtvarnej hodnoty, pričom ročný prírastok predstavuje cca 450 – 500 umeleckých diel. Akvizičnú činnosť realizujú múzeá a galérie kúpou, darmi, prevodom a vlastnou vedecko-výskumnou činnosťou.  V r. 2003 na nákup zbierok použili múzeá 6,9 mil. Sk a galérie 3, 1 mil. Sk. Táto suma je minimálna v porovnaní s reálnou ponukou historických a kultúrnych predmetov na trhu. MK SR v roku 2003 predložilo na rokovanie vlády SR správu o analýze akvizičnej činnosti v múzeách, galériách a knižniciach, ktorú vláda prijala s odporúčaním, aby bola venovaná náležitá pozornosť pri zabezpečení finančných prostriedkov určených najmä na akvizičnú činnosť. Každoročne totiž klesajú objemy finančných prostriedkov, ktoré majú múzeá a galérie k dispozícii na nákup zbierok a predstavujú približne iba 2% z rozpočtov múzeí a galérií. Konkurenčné prostredie na trhu neumožňuje v súčasnosti týmto inštitúciám v dostatočnej miere získavať kvalitné zbierky, vysoký počet historických predmetov a umelecky hodnotných diel sa tak dostáva do súkromnej podnikateľskej sféry Múzeá a galérie sú preto odkázané zväčša na dary a sponzorské príspevky, ktoré im umožňujú rozširovať zbierky len minimálne. Vzhľadom na kritickú finančnú situáciu nepriaznivý stav je v múzeách a galériách v pôsobnosti samosprávnych krajov. Prejavuje sa to najmä v prostriedkoch na nákup zbierok, na základné konzervátorské a reštaurátorské práce, nehovoriac o budovaní nových expozícií, obnove budov, propagačnej a edičnej činnosti. 
V posledných rokoch sa pomerne priaznivo rozvíjajú aj aktivity múzeí v pôsobnosti iných rezortov, napr. Slovenského banského múzea v Banskej Štiavnici (MŽP SR), Poštového múzea Slovenskej pošty v Banskej Bystrici, Múzejno-dokumentačného centra ŽSR v Bratislave (MDPT SR), Slovenského poľnohospodárskeho múzea v Nitre, Lesníckeho a drevárskeho múzea vo Zvolene, Múzea vo Sv. Antone a Múzea TANAP-u (MP SR), Múzea obchodu v Bratislave (MH SR), Vojenského historického múzea v rámci Vojenského historického ústavu (MO SR). Stálym nedostatkom je však absencia múzeí (dokumentačných centier) v oblasti zdravotníctva a pasívna činnosť Múzea školstva a pedagogiky (MŠ SR). 
Nedostatok finančných prostriedkov je v súčasnosti najvážnejším problémom múzeí a galérií, čo sa prejavuje najmä v nedostatočnom zabezpečovaní fyzickej a technickej ochrany, v konzervovaní a reštaurovaní zbierok. Pritom takmer tretina zbierkových predmetov múzeí a galérií potrebuje konzervačný alebo reštaurátorský zásah. Predpokladaná potreba múzeí iba na reštaurovanie predmetov I. kategórie je 12 mil. Sk a galérií približne 6,5 mil. Sk ročne. Aktuálne nevyhnutné požiadavky na záchranu a reštaurovanie zbierok najvyššej kategórie presahujú hodnotu 50 mil. Sk. Dostatočnú úroveň nedosahuje ani technické vybavenie tak depozitných, ako aj výstavných priestorov, chýbajú ucelené prierezové expozície, predovšetkým stála expozícia o vývoji na území Slovenska. Problémom zostáva aj zvýšená starostlivosť o múzeá v prírode a o archeologické lokality a náleziská.  

1.2.4.    Pamiatkový fond

Zákon č. 49/2002 Z. z. o ochrane pamiatkového fondu, zriadenie Pamiatkového úradu SR a nové kompetencie príslušných orgánov tak podľa prijatého zákona, ako aj v rámci reformy verejnej správy (napr. zmeny v pôsobnosti stavebného poriadku) vytvárajú nové predpoklady záchrany, využívania a prezentácie pamiatkového fondu. 
V súčasnosti je na Slovensku takmer 12 900 nehnuteľných kultúrnych pamiatok, 30 000 hnuteľných objektov a predmetov, 18 mestských pamiatkových rezervácií, 10 rezervácií ľudovej architektúry a 89 pamiatkových zón. Viaceré pamiatky a územia spĺňajú kritériá svetového kultúrneho dedičstva a sú predmetom predbežného výberu na nomináciu podľa dohovoru UNESCO. Štyri významné lokality už sú zaradené do Zoznamu svetového dedičstva, opatrenia na ich ochranu sú súčasťou samostatného uznesenia vlády SR a činnosti medzirezortnej komisie. Podľa údajov o stavebno-technickom stave nehnuteľných pamiatok je v dobrom stave 31 %, vo vyhovujúcom stave 37 %, v narušenom stave 19,8 %, dezolátnom stave 5,8 % a 6,4 % je v procese obnovy. Štát priamo financuje záchranu a obnovu tých pamiatok, ktoré sú majetkom štátu v správe príslušných rezortov a ich organizácií, formou príspevkov (najmä cez grantový systém) zároveň prispieva na obnovu (reštaurovanie) cirkevných objektov a predmetov, ako aj iným, predovšetkým súkromným vlastníkom. Počnúc rokom 2004 sa na rozdiel od objemov z fondu Pro Slovakia má rozdeliť cez grantový systém ministerstva kultúry viacnásobný objem prostriedkov. Na obnovu pamiatok prostredníctvom programu Obnovme si svoj dom by to malo byť v tomto roku 150 mil. Sk.
V rámci ostatných rezortov treba spomenúť ochranu a využívanie pamiatkových objektov v rezorte Ministerstva financií SR (Vila Krista T.Teplice), Ministerstva zahraničných vecí SR (Palugyayov palác, Bratislava), Ministerstva dopravy, pôšt a telekomunikácií SR (obnova viacerých budov železničných staníc a pôšt), Ministerstva spravodlivosti SR (obnova budov súdov a nápravných zariadení). Rezort obrany síce venuje najmä prostredníctvom Vojenského historického ústavu značnú pozornosť pamiatkam pripomínajúcim vojnové udalosti (miesta bojov, pamätníky), no rezervy sú v zabezpečovaní obnovy historických budov vzhľadom na nedostatok finančných prostriedkov. Údržbe a obnove vojnových hrobov by mal pomôcť zákon podľa návrhu Ministerstva vnútra SR. 
1.2.5.	Diela hudby, dramatického umenia, tanca a scénografie 

  Procesy zhmotňovania v podstate nehmotných hodnôt formou špecifických záznamov obrazu a zvuku na rôznych typoch klasických a stále sa vyvíjajúcich nosičov sú trvalo ovplyvnené rozvojom modernej techniky. V oblasti hudby je ochrana kultúrneho dedičstva sťažená množstvom organizácií, v poslednom období najmä pestrým producentským zázemím, pritom však v tejto oblasti nepôsobí plnohodnotne organizácia na dokumentovanie a archivovanie hudobného života v SR, lebo Hudobné centrum tieto úlohy plní len čiastočne. Problematiku suplujú aj múzeá zamerané na túto oblasť (napr. Hudobné múzeum SNM, Literárne a hudobné múzeum ako súčasť ŠVK v Banskej Bystrici), resp. Archív hudobných rukopisov SNK. Osobitnou a naliehavou je otázka ochrany historických organov, ktorá súvisí najmä so záchranou a reštaurovaním hmotnej podstaty tohto dedičstva, ktorými sú cenné historické organy na Slovensku. Problém má bezprostredné väzby na oblasť ochrany pamiatkového fondu, no ani táto sféra nemá potrebných odborníkov na túto dnes už ojedinelú špecializáciu. 
Garantom ochrany kultúrneho dedičstva v oblasti dramatického a tanečného umenia a scénografie je predovšetkým Divadelný ústav, ktorý zabezpečuje dokumentáciu v oblasti slovenského profesionálneho divadla, oblasť knižničných služieb, akvizičnú činnosť, reštaurovanie, umenovedný a historický výskum, digitalizáciu audio a videofondu, systematické spracovávanie scénografického fondu, prezentačné, vydavateľské a propagačné aktivity. Ústav je zároveň špecializovaným archívom na zhromažďovanie, spracúvanie a sprístupňovanie archívnych dokumentov v oblasti divadelnej kultúry. Divadelný ústav realizuje množstvo výstav doma a v zahraničí, žiaľ, nemá vlastné výstavné priestory. Nemá ani vyhovujúce skladové priestory, depozity, knižnicu, absentuje priestor na stálu expozíciu (múzeum). Tieto nedostatky súvisia najmä s nedostatočnými prostriedkami v rozpočte ústavu. 

1.2.6.    Oblasť filmu a audiovízie 

V súčasnosti nie sú dostatočne riešené podmienky uchovávania filmových a audiovizuálnych diel a určenie povinnosti odovzdávania dokumentov do určeného archívu. Sčasti túto úlohu plní Slovenský filmový ústav v rámci Národného filmového archívu, nedoriešené je však zachovávanie audiovizuálnych diel, ktorých výrobcami sú rôzni producenti a iné osoby. Povinnosť archivovať audiovizuálne diela má iba Slovenská televízia, nie sú však vytvorené kvalitné podmienky tohto uchovávania. Nepokrytá je aj sféra tých subjektov, ktoré vysielajú na základe licencie. Komplexne bude túto problematiku riešiť nový zákon o audiovízii, ktorý ministerstvo pripravuje na základe plánu legislatívnych úloh a ktorý zapracuje povinnosti vyplývajúce Slovenskej republike z Európskeho dohovoru o ochrane audiovizuálneho dedičstva.  Podmienky finančného a organizačného zabezpečenia ochrany filmových a audiovizuálnych diel boli počas uplynulých desaťročí podcenené a až v roku 2001 prijalo ministerstvo kultúry návrh komplexného riešenia priestorového a technického zabezpečenia Slovenského filmového ústavu. V tomto roku bola ukončená rekonštrukcia budovy SFÚ v Bratislave. V návrhu štátneho rozpočtu pre rok 2005 sa po prvý krát nachádzajú prostriedky vyčlenené vo väčšej miere na rekonštrukciu a ochranu audiovizuálneho dedičstva. Ministerstvo kultúry sa týmito úlohami trvale zaoberá a situáciu analyzuje. Návrhy na riešenie zahrnulo ministerstvo aj do stratégie štátnej kultúrnej politiky. 

1.2.7.    Diela výtvarného umenia, úžitkového umenia, dizajnu a architektúry

Ochranu diel výtvarného a úžitkového umenia, dizajnu a architektúry zabezpečuje viacero organizácií podľa zákona č. 115/1998 Z. z. o múzeách a galériách a o ochrane predmetov múzejnej hodnoty a galerijnej hodnoty. Nedostatočnou je evidencia výtvarných diel galerijnej hodnoty mimo siete múzeí a galérií v majetku iných právnických osôb a fyzických osôb, keďže diela/predmety podliehajú registrácii iba na základe dobrovoľného oznámenia. Pre väčšinu múzeí a galérií sú (okrem výtvarného umenia) niektoré oblasti kultúrneho dedičstva okrajovou záležitosťou. Z týchto dôvodov na Slovensku trvalo absentuje špecializovaná múzejná inštitúcia zameraná na architektúru, úžitkové umenie a dizajn, no tiež inštitúcia špecializovaná aj na moderné umenie. Dlhodobo chýba rozsiahly univerzálny priestor na výstavy a prezentáciu diel súčasných autorov najmä v Bratislave. Situácia sa kriticky prejavila najmä uzatvorením havarijných priestorov SNG na Rázusovom nábreží. 

1.2.8.     Diela ľudového umenia a ľudovej umeleckej výroby

              Stav v tejto oblasti ovplyvňuje nevyhovujúca legislatíva, najmä zákon SNR č. 4/1958 Zb. o ľudovoumeleckej výrobe a umeleckých remeslách, ktorý už nezodpovedá terajším podmienkam. Nevyhnutnosť zmien súvisí aj s realizáciou Odporúčania UNESCO na ochranu tradičnej ľudovej kultúry, ktoré v roku 2000 prijala vláda SR uznesením  č. 448/2000. V tejto súvislosti treba doriešiť koncepciu zamerania ľudovej umeleckej výroby a s tým súvisiaceho rozvoja vedecko-výskumného, výchovného, informačného a dokumentačného centra (ÚĽUV). Po nevyhnutnej zmene právnej formy ÚĽUV treba riešiť kontinuitu v oblasti dokumentovania ľudovej umeleckej výroby, v ochrane tradičných zručností a pri budovaní vyhovujúceho informačného a dokumentačného centra. Zatiaľ sa úspešne darí, predovšetkým zásluhou ÚĽUV, propagovať ľudovú umeleckú výrobu a rozvíjať tradičné zručnosti a talent mladých tvorcov formou tzv. Dvorov remesiel. Ďalším dôležitým činom je otvorenie galérie tradičných ľudových remesiel na Obchodnej ul. v Bratislave. 

2. Úlohy a ciele v ochrane kultúrneho dedičstva

Systémový prístup v príprave legislatívy iniciovaný ministerstvom kultúry v tomto volebnom období vytvára nové možnosti a podmienky úspešne pokračovať v procese ochrany nášho kultúrneho dedičstva. Prijaté zákony a novelizácie zákonov v oblasti knižníc, múzeí a galérií, pamiatkového fondu, najmä však prijatie Deklarácie NR SR o ochrane kultúrneho dedičstva a návrh nového zákona o archívoch a registratúrach sú síce dôležitým východiskom, nie však hlavnou súčasťou celého procesu ochrany. Rozhodujúce kroky je potrebné urobiť úspešným zavŕšením celého legislatívneho procesu, najmä však vo vytváraní finančných a realizačných podmienok ochrany všetkých zložiek a súčastí kultúrneho dedičstva.
Dôležitá oblasť propagácie a prezentácie je v súčasnosti poznamenaná najmä nedostatkom finančných zdrojov, ako aj chýbajúcou ucelenou koncepciou propagácie a reprezentácie Slovenska v zahraničí, najmä však nejasnosťami v oblasti rozvoja cestovného ruchu s dôrazom na “kultúrny turizmus”. Iba v súlade s doriešením týchto východísk sa môže dôsledne formulovať a rozvíjať propagácia a prezentácia kultúrneho dedičstva. Takéto zámery a ciele je preto nevyhnutné urýchlene koncipovať v  komplexnej stratégii využívania, propagácie a prezentácie kultúrneho dedičstva, ktorú s dôrazom na prezentáciu v zahraničí treba pripraviť a schváliť v najbližšom období. Nemala by v nej chýbať ani prezentácia elektronickými formami (napr. virtuálne expozície), urýchlené vybudovanie reprezentatívnych prierezových (centrálnych) expozícií dejín Slovenska a Slovákov (na Bratislavskom hrade), čo súvisí s postupom rekonštrukcie, optimálneho využitia a prezentácie celého areálu tejto významnej národnej kultúrnej pamiatky. 
Bude nesmierne dôležité pokračovať v systémovom prístupe pri ochrane, obnove, využívaní a prezentácii nášho kultúrneho dedičstva aj v ďalšom volebnom období v súlade s príslušnými článkami deklarácie NR SR. Ide najmä o vypracovanie koncepcií dlhodobého a strednodobého rozvoja pre jednotlivé oblasti kultúrneho dedičstva, a to v nadväznosti na prerokovanie a schválenie Stratégie štátnej kultúrnej politiky v príslušných orgánoch vlády a Národnej rady SR. V prospech primeraného zabezpečovania finančných zdrojov bude dôležité ďalej dotvárať a zlepšovať ministerstvom kultúry naštartované možnosti grantového systému podpory kultúry, s dôrazom tak na program záchrany pamiatkového fondu Obnovme si svoj dom, ako aj na programy pre oblasť nehmotného kultúrneho dedičstva, knižníc, múzeí a galérií, tradičných ľudových remesiel a zručností. V neposlednom rade bude dôležité optimálne využiť všetky možnosti, ktoré poskytujú príslušné piliere (zložky) zdrojov získaných zo štrukturálnych fondov EÚ, z Európskej rozvojovej banky, resp. z iných fondov (napr. Fordova nadácia, pomoc Nórskeho kráľovstva), a to nielen priamo na záchranu kultúrneho dedičstva, ale aj na budovanie kultúrnej infraštruktúry územia.  

2.1.       V oblasti nehmotného dedičstva
 
2.1.1.	Slovenský jazyk

Slovenská republika má vypracovanú koncepciu starostlivosti o štátny jazyk, v ktorej sú formulované ciele štátnej jazykovej politiky s cieľom zabezpečiť ochranu a rozvoj slovenského jazyka ako duchovnej súčasti nášho kultúrneho dedičstva. Zámery a ciele koncepcie treba naďalej napĺňať a realizovať, čo si vyžaduje podporu všetkých štátnych orgánov, orgánov územnej samosprávy a verejnoprávnych inštitúcií. V oblasti jazykovedného výskumu je nutné zvýšiť podporu štátu pri vydávaní jazykových príručiek, slovníkov, monografií, ako aj pri dopracúvaní terminológie, pri budovaní banky dát, najmä však pri zlepšení materiálno-technického a personálneho vybavenia slovakistických pracovísk, pri realizácia projektu SNK JÚĽŠ a projektu elektronizácie jazykovedného výskumu prebiehajúceho podľa plánu do roku 2006. Postupne by mal byť NSK všeobecne dostupný a najmä prostredníctvom internetu bude slúžiť ako rozsiahla jazykovo-informačná báza.

2.1.2.	 Ďalšie druhy duchovného dedičstva

              Ide spravidla o ochranu zhmotnenej formy tohto druhu dedičstva formou tradičných a novodobých (elektronických, digitálnych) zvukových a obrazových nosičov, čo je obsiahnuté v príslušných častiach tohto materiálu. Nevyhnutné je ďalej rozvíjať v tejto oblasti základný a aplikovaný výskum v príslušných vedeckých pracoviskách SAV (ústavy v oblasti historických a spoločenských vied), na vysokých školách, v odborných rezortných inštitúciách a vo vybraných typoch múzeí a galérií. Základom je však najmä vyhotovovanie príslušnej odbornej dokumentácie v rôznych oblastiach ľudskej činnosti s dôrazom na dokumentáciu tradičných prejavov a historických postupov, zručností a technológií, ako aj budovanie príslušných dokumentačných centier a pracovísk. Nedostatkom je dlhoročná absencia tvorby dokumentárnych a najmä spravodajských filmov, v neposlednom rade aj menšie možnosti verejnoprávnych elektronických médií, najmä Slovenského rozhlasu a Slovenskej televízie, čo súvisí predovšetkým s ich zlou finančnou situáciou. Súčasnou výhodou oproti minulosti sú väčšie možnosti uplatnenia nových technológií v oblasti uchovávania dokumentov všetkého druhu, čo by v rámci špecializovaných archívov mali vykonávať predovšetkým verejnoprávne inštitúcie (SRo, STV, TASR), Slovenská akadémia vied, na základe nového archívneho zákona aj ďalšie organizácie a inštitúcie (produkčné firmy, vysielatelia na základe licencie a pod.).

2.2.      V oblasti hmotného dedičstva

2.2.1.   Archívne dedičstvo

            Analýza stavu štátnych archívov zriadených ministerstvom vnútra bola dôvodom vypracovania a predloženia Koncepcie rozvoja štátnych archívov zriaďovaných Ministerstvom vnútra Slovenskej republiky podľa zákona č. 395/2002 Z. z. o archívoch a registratúrach a o doplnení niektorých zákonov do r. 2010 (s výhľadom do r. 2015) na rokovanie vlády SR. Vláda materiál prerokovala a schválila uznesením č. 1201 zo 17. decembra 2003. Dosiahnutie základných cieľov koncepcie závisí aj od množstva disponibilných finančných prostriedkov štátneho rozpočtu. Koncepcia v rokoch 2005 až 2015 zakladá nároky na štátny rozpočet a zvyšuje zamestnanosť. Požiadavka na limit výdavkov celkom na jednotlivé roky pre všetky archívy je priemerne v objeme 350 mil. Sk, z toho kapitálových výdavkov 80 mil. Sk. Z dôvodov zvýšenia nárokov na rozpočtové prostriedky musí ministerstvo venovať pozornosť získavaniu mimorozpočtových zdrojov, osobitne zapojením sa do medzinárodných projektov na úseku ochrany kultúrneho dedičstva, vzdelávania, ako aj uplatňovania informačných a komunikačných technológií v činnosti archívov.
	Splnenie úloh koncepcie si vyžaduje aj medzirezortnú spoluprácu v oblasti vzdelávania na úseku archívnictva a konzervovania a reštaurovania archívnych dokumentov, ako aj v oblasti koordinácie systematického výskumu archívnych dokumentov k dejinám Slovenska a Slovákov v archívoch v zahraničí. Ministerstvo vnútra SR bude na týchto úlohách spolupracovať s rezortom školstva a s rezortom kultúry. Súčasťou koncepcie rozvoja archívov je aj budovanie informačného systému na úseku archívnych dokumentov. Systém sa bude budovať tak, aby bol prepojiteľný s informačnými systémami na ostatných úsekoch kultúrneho dedičstva SR a s medzinárodnými informačnými systémami na úseku archívnictva. Potreba kompatibility systému vyplýva aj z plnenia úloh rezolúcie Rady EÚ zo 6. 5. 2003 č. 2003/C 113/2 o archívoch v členských krajinách. Pripravuje sa projekt internetového portálu umožňujúceho vyhľadávanie informácií o archívoch a archívnych fondoch v členských krajinách EÚ. Internetová stránka bude obsahovať aj informácie o službách archívu spojených s prístupom vrátane potrebných formulárov žiadostí, ďalej informácie o činnosti archívu pre verejnosť. Ďalším krokom je uverejňovanie digitalizovaných vybraných archívnych súborov a tematicky budovaných databáz z bádateľsky najvyužívanejších archívnych súborov. Súčasťou koncepcie je aj program záchrany, stabilizácie a konzervovania tradičných nosičov informácií v Slovenskej republike (uznesenie vlády SR č. 766/2002) a program Pamäť sveta.

2.2.2.    Historické knižničné fondy

Pasportizačný proces, ktorý vykonáva Slovenská národná knižnica (SNK), prináša obrovské množstvo informácií. Spektrum poznatkov naznačuje, že bude potrebné zvážiť aj úpravy v legislatíve (stav, sprístupňovanie a potreby cirkevných knižníc, dôsledky reštitučného procesu, reálna zodpovednosť vlastníkov a správcov, povinnosti VÚC). Do úvahy prichádza aj založenie finančného fondu na zabezpečenie nákupu domácich i zahraničných slovacík a profilovej literatúry pre slovenské knižnice, a i. Priebežne sa uvažuje príprava takýchto zmien v rámci vyhlášky s termínom predloženia v roku 2005. V rámci programu elektronizácie zabezpečuje SNK prevádzku jednotného knižničného softwéru ako súčasť globálneho projektu rozvoja informatívnej spoločnosti . 
         V súčasnosti v SNK prebieha aj príprava krízového plánu pre prípad živelnej alebo inej pohromy 
V tejto súvislosti treba vybudovať sieť regionálnych pracovísk, ktoré by zabezpečovali na základe výsledkov pasportizácie HKDF realizáciu základných procesov (očista, evidencia, uloženie zbierok). Ďalej budovať sieť reštaurátorských dielní v oblastiach so zvýšeným počtom historických knižničných dokumentov a fondov(HKDF), ktoré by zabezpečovali menej zložité opravy a reštaurátorské zásahy (najmä prevládajúce tlače z 18. a 19. storočia) a zabezpečiť výrobu pojazdnej sterilizačnej komory (jej existencia je vzhľadom na stav HKDF na Slovensku prioritná). Úspešná realizácia celého komplexu problémov je závislá od prístupu a správneho zhodnotenia situácie. Prevažná väčšina procesov vyžaduje pomerne vysoké investície. Výsledná finančná suma bude značná, návratnosť a výsledný efekt sú z pohľadu zachovania národnej kultúry oveľa významnejšie. Zvládnutie základných procesov je predpokladom možnej prezentácie a sprístupnenia zachránených HKDF a podmieňuje vstup zahraničných nadácií a podporných programov, grantov, nakoľko tento proces už bytostne súvisí s pojmom svetové kultúrne dedičstvo.

2.1.3.	Zbierky múzeí a galérií

Financovanie sa snaží rezort kultúry riešiť v rámci grantového systému pre múzeá a galérie v pôsobností územných samospráv (VÚC, mestá a obce), zlepšiť treba financovanie projektov múzeí a galérií v zriaďovateľskej pôsobnosti MK SR. Pripravuje sa tiež reštrukturalizácia SNG s cieľom vytvorenia samostatných organizačných zložiek pre historické umenie, súčasné umenie, úžitkové umenie, architektúru a dizajn. Budovanie konzervátorských a reštaurátorských kapacít by bolo výhodné riešiť spoločne pre múzeá a galérie, aby nedochádzalo k duplicitnému vynakladaniu vstupných investícií, ktoré sú na vybudovanie pracovísk potrebné. Prednostne treba riešiť ochranu zbierok najmä inštalovaním a modernizáciou zabezpečovacej (signalizačnej) techniky a budovanie kapacitne a bezpečnostne vhodných depozitov. Strategickou úlohou je dobudovanie automatizovaného systému centrálnej evidencie múzejných a galerijných  zbierok (projekt CEMUZ) ako súčasti Registra kultúry, ktorý bude kompatibilný so systémom budovania informačnej siete o kultúrnom dedičstve. Dôležitou úlohou je zosúladenie pôsobnosti a vzájomnej spolupráce medzi múzeami a galériami s prihliadnutím na nové podmienky po reforme verejnej správy. Osobitnú pozornosť treba venovať problematike múzeí v prírode, najmä múzeí ľudovej architektúry, vzhľadom na špecifické podmienky ich existencie a rozvoja, a to aj v súlade s koncepciou ochrany pamiatkového fondu.
2.1.4.	Pamiatkový fond

Okrem strategického cieľa, ktorým je začlenenie nášho pamiatkového fondu do budovanej informačnej siete európskeho kultúrneho dedičstva (napr. aj v rámci  projektu HEREIN pod záštitou Rady Európy), treba najmä riešiť princípy a zdroje financovania záchrany pamiatok a pamiatkových území. Ide najmä o ďalšie zintenzívnenie foriem a objemov poskytovaných príspevkov z grantového systému s dôrazom na program Obnovme si svoj dom. Pôvodné zámery tohto programu (4 mld. Sk počas volebného obdobia, t.j. 1 mld. ročne) sa totiž doteraz nie celkom naplnili, aj keď v porovnaní s uplynulými rokmi (bývalý fond Pro Slovakia) finančné objemy zaznamenali podstatný rast. Nešlo však o ďalšie prostriedky na tieto úlohy do rozpočtovej kapitoly rezortu, ale o prerozdelenie rozpočtu v prospech grantového systému na úkor rezortných organizácií. Potrebné bude riešiť aj ďalšie dlhodobé a strednodobé úlohy a projekty, napr. zmenu spôsobu oceňovania pamiatkovo chránených nehnuteľností, začlenenie historického bytového fondu do koncepcie bytovej politiky SR, využívanie a prezentáciu archeologických lokalít, vytvorenie siete pamiatok historických udalostí a osobností na celoslovenskej úrovni a na úrovni regiónov a obcí, budovanie tematických okruhov podľa jednotlivých druhoch pamiatok a pod. Spracovanie koncepcie ochrany, obnovy a prezentácie pamiatkového fondu, ako aj ďalších konkrétnych zámerov a projektov, súvisí s prijatím Stratégie štátnej kultúrnej politiky a nadväzujúceho Akčného plánu  v príslušných orgánoch.

2.1.5.	Oblasť hudby, dramatických umení, tanca a scénografie

Podľa zákona o archívoch a registratúrach možno dokumenty z tejto oblasti považovať za archívne dedičstvo, evidencia a ochrana rôznorodých dokumentov hnuteľného kultúrneho dedičstva podľa špecializovaných zákonov nemôže byť s „archívnym zákonom“ v rozpore. Prijatie alebo novelizovanie zákonov v jednotlivých špecializovaných oblastiach (napr. novela zákona o divadelnej činnosti), alebo ochrany formou múzejných zbierok (zriadenie divadelného múzea), prípadne v rámci knižníc môže veci iba pomôcť. Zákonnou normou treba riešiť aj ochranu diel a dokumentov, ktoré vznikajú mimo pôsobnosti príslušných rezortov napr. vo verejnoprávnych elektronických médiách (STV, SRo, TASR), najmä však v súkromných inštitúciách a médiách vysielajúcich na základe licencie. Je preto nevyhnutné komplexne riešiť dobudovanie ochrany zbierok najmä vybudovaním vhodných depozitných priestorov, ako aj inštalovaním štandardnej zabezpečovacej techniky, prípadne pristúpiť k realizácii divadelného múzea, resp. aspoň ku naplneniu myšlienky stáleho expozičného priestoru na inštaláciu Dejín divadelníctva na Slovensku. Podobné riešenia je nutné hľadať aj v oblasti hudobného dedičstva, s dôrazom na riešenie čoraz naliehavejšej záchrany historických organov. Nutné je zároveň zabezpečiť výchovu príslušných odborníkov tak na hudobnú, ako aj výtvarnú a technickú stránku (reštaurovanie) organov prostredníctvom príslušných odborných škôl.

2.1.6.	Film a audiovízia

                    Ministerstvo kultúry v spolupráci so Slovenským filmovým ústavom a Slovenskou televíziou spracuje projekt systematickej obnovy audiovizuálneho dedičstva Slovenskej republiky. Súčasťou projektu bude aj návrh na dobudovanie nevyhnutnej infraštruktúry (vyhovujúce skladové priestory a technické zariadenia na prácu s archívnymi materiálmi) a návrh na vytvorenie integrovanej informačnej databázy audiovizuálneho dedičstva Slovenskej republiky. Projekt obnovy má obsahovať stratégiu v oblasti digitalizácie audiovizuálneho dedičstva s cieľom obnovy audiovizuálneho archívu v najlepšej technologickej kvalite, vrátane získavania digitálnych záznamov nevyhnutných pre ďalšie sprístupňovanie. Navrhovaným novým zákonom o audiovízii ministerstvo zabezpečí systematické doplňovanie národného audiovizuálneho archívu, vrátane archivovania diel vyrobených súkromnými producentmi. Ministerstvo so Slovenským filmovým ústavom spracuje tiež koncepciu sprístupňovania obnovených diel audiovizuálneho kultúrneho dedičstva v SR (vzdelávanie na všetkých úrovniach, filmové kluby, televízne vysielanie) a v zahraničí (systém propagácie a predaja diel).

2.1.7.	Oblasť výtvarného umenia, úžitkového umenia, dizajnu a architektúry

V prvom rade treba vytvoriť podmienky na jednotnú evidenciu a dokumentáciu diel týchto druhov umení. Riešeniu by pomohlo vybudovanie umelecko-priemyselného múzea (galérie) s cieľom komplexne dokumentovať úžitkové umenie a dizajnu na Slovensku. Tieto úlohy zatiaľ nemôže riešiť Slovenské centrum dizajnu (SCD), keďže nie je budované ako výskumné a dokumentačné (múzejné) pracovisko. Aj z týchto dôvodov SCD vypracovalo návrh na zriadenie a postupné budovanie múzea dizajnu a úžitkového umenia. Poslaním tohto špecializovaného múzea (galérie) by bolo identifikovať, evidovať, chrániť a prezentovať diela úžitkového umenia a dizajnu ako súčasti novodobého kultúrneho dedičstva. Záujem a zameranie na priemyselný dizajn v strojárenstve a elektrotechnike ako integrálna súčasť novodobých dejín techniky je pre Slovenské technické múzeum v Košiciach naďalej legitímny a nie je dôvod sa ho zriekať ani v budúcnosti. Rovnako legitímny vzťah k dizajnu bude naďalej aj v pôsobnosti Slovenskej národnej galérie. Ministerstvo kultúry v spolupráci s príslušnými stavovskými organizáciami (Spolok architektov Slovenska, Slovenská komora architektov) sa bude perspektívne venovať aj otázkam zriadenia a budovania múzea architektúry.  

2.2.8.    Oblasť ľudového umenia a ľudovej umeleckej výroby

Obdobne ako v predchádzajúcich oblastiach treba doriešiť spôsob ochrany diel, predmetov a dokumentov ľudového umenia, ľudovej umeleckej výroby a remesiel zaradením do archívneho dedičstva alebo inou prijateľnou zákonnou formou podľa zákona, ktorým bude nahradený uvedený zákon SNR č. 4/1958 Zb. Predovšetkým však treba v praxi ďalej rozvíjať jednotlivé tradičné remeslá a zručnosti, zabezpečiť ochranu a kontinuitu remeselných postupov a techník, k čomu by mala prispieť ochrana podmienok činnosti ľudových umeleckých výrobcov a koncepčne budované centrá situované po Slovensku, s využitím napríklad atraktívnych možností, ktoré poskytujú múzeá v prírode (skanzeny) a vyhlásené pamiatkové rezervácie ľudovej architektúry.