Príloha

Zásady terminológie orgánov miestnej štátnej správy

(Výňatok z Návrhu terminológie v miestnej štátnej správe,
ktorý ministerstvo vnútra predkladá súčasne na rokovanie vlády)

Vo vzťahu k úlohe, ktorou vláda uložila ministrovi vnútra v bode B.4 uznesenia č. 370/2003 zo dňa 14. mája 2003 predložiť návrh terminológie v miestnej štátnej správe, je zrejmé, že názvy jej jednotlivých orgánov, ktoré sa uplatnili v Koncepcii usporiadania miestnej štátnej správy, treba považovať za pracovné a zaoberať sa v rámci predkladaného materiálu ich zjednotením (unifikáciou) v tých ich častiach, ktoré majú vyjadrovať spoločné aspekty postavenia, začlenenia charakteru týchto orgánov. Ide teda o to, aby názvy jednotlivých orgánov miestnej štátnej správy boli rozdielne len v tom, v čom sú rozdielne tieto orgány, pretože tak sa stane celá sústava miestnej štátnej správy transparentnejšou a prehľadnejšou pre občanov i pre právnické osoby.
Vo vzťahu k takémuto ponímaniu úlohy danej vládou je potrebné zvlášť uvážiť, či je opodstatnené
•	označovať viacúsekové orgány vyššieho stupňa ako „krajské“, zatiaľ čo iné, im analogické jednoúsekové orgány vyššieho stupňa ako „oblastné“ (resp. ako „regionálne“ alebo „vyššie“),
•	označovať orgány nižšieho stupňa ako „obvodné“ (resp. ako „územné“) bez rozlišovania toho, či sú viacúsekové alebo jednoúsekové, prípadne vyjadrovať ich stupeň len nepriamo použitím všeobecného úsekového označenia, ktoré však významovo pokrýva aj súhrn všetkých orgánov úseku,
•	používať slovo „orgán“ (prípadne „správa“) aj ako súčasť názvu, alebo či označovať všetky orgány miestnej štátnej správy ako „úrady“,
•	používať mnohoslovné názvy, popisujúce všetky úseky pôsobnosti orgánov, alebo stručnejšie krátke názvy, ktoré však nie sú úplné.

V súlade so všeobecne prijímanými princípmi odbornej terminológie mali by názvy novo navrhovaných orgánov miestnej štátnej správy:
•	vyjadrovať ich celkové inštitucionálne postavenie ako orgánov miestnej štátnej správy,
•	vyjadrovať ich začlenenie v hierarchizovanom systéme orgánov miestnej štátnej správy,
•	pri orgánoch s pôsobnosťou len pre jeden úsek alebo pre malý počet úsekov špecifikovať aj ich úsekový charakter,
•	špecifikovať lokalizáciu orgánov miestnej štátnej správy v území, a tým ich odlišovať od ostatných orgánov rovnakej hierarchickej úrovne a rovnakého úsekového charakteru,
•	byť čo najstručnejšie, avšak nie na úkor vyjadrenia špecifickosti orgánov.

Vzhľadom na to bude primerané:
1.	Vyjadriť v názvoch celkové inštitucionálne postavenie týchto orgánov
•	slovom „úrad“ ak tieto orgány budú vykonávať prevažne rozhodovanie o právach a povinnostiach fyzických a právnických osôb, pretože na Slovensku toto slovo ustálenou a najstručnejšou formou vyjadruje základnú charakteristiku postavenia, funkcií a činnosti takýchto inštitúcií;
•	iným vhodným slovom, ktoré by vyjadrovalo základnú charakteristiku postavenia, funkcií a činnosti takýchto inštitúcií v tých prípadoch, keď tieto orgány budú vykonávať prevažne iné činnosti ako rozhodovanie o právach a povinnostiach fyzických a právnických osôb.
V názvoch orgánov miestnej štátnej správy nahradiť slovo „orgán“ slovom „úrad“, pretože lepšie vyjadruje ich postavenie; označenie „orgán“ je vhodnejšie používať ako súčasť názvov iných orgánov štátu a na popis . Rovnako je vhodné vyhnúť sa v ich názvoch aj slovu „správa“, ktoré sa vzťahuje na celok verejnej správy a na jej pôsobenie
2.	Rozlíšiť v názvoch týchto orgánov stupeň ich postavenia v hierarchizovanom systéme orgánov štátnej správy na príslušnom úseku, na tento účel je vhodné
•	označenie „krajský“ použiť pre vyšší stupeň všetkých orgánov miestnej štátnej správy (čiže s mnohoúsekovou pôsobnosťou, ako aj s pôsobnosťou na jednom alebo na malom počte úsekov);
•	na nižšom stupni uplatniť pre všetky orgány miestnej štátnej správy (čiže s mnohoúsekovou pôsobnosťou, ako aj s pôsobnosťou na jednom alebo na malom počte úsekov) označenie „obvodný“ s prihliadnutím na to, že označenie „okresný“ pre tieto orgány nie je prijateľné vzhľadom na zrušenie okresných úradov, zakotvené v programovom vyhlásení vlády.
Vynechávať z názvu označenie stupňa orgánu a označovať ich teda napr. len ako „úrad“ by nebolo správne ani pri orgánoch nižšieho stupňa, pretože by sa rovnako označovali úrady tohto stupňa a úrady súhrnu všetkých stupňov, čo by bolo mätúce.
3.	Územne rozlíšiť orgány rovnakej hierarchickej úrovne a rovnakého úsekového charakteru je najjednoduchšie špecifikáciou ich lokalizácie v území názvom ich sídla, napr. „Obvodný úrad životného prostredia v Prievidzi“, pretože je to vhodnejšie ako označovanie prídavným menom, ktoré by bolo vo viacerých prípadoch komplikované, ťažkopádne a bežnej reči nepoužívateľné (napr. „novomestskonadvážsky“, „kysuckonovomestský“, „vranovskonadtopliansky“). 
4.	Aby označenie orgánov miestnej štátnej správy bolo čo najstručnejšie, neuvádzať v názvoch teritoriálne celky územného obvodu ich pôsobnosti („Obvodný úrad životného prostredia v Prievidzi pre okresy Prievidza a Partizánske“); bude postačovať, keď územné obvody pôsobnosti jednotlivých orgánov budú občanom i právnickým osobám k dispozícii nielen na informačných materiáloch tohto úradu, ale i na všetkých obecných úradoch, ako aj v sieti internetu.
5.	Vnútorné organizačné jednotky, na ktoré sa budú členiť orgány miestnej štátnej správy, označovať ako „odbory“ (v prípade dvojúrovňového členenia jednotky v rámci odborov ako „oddelenia“; jednotky v rámci detašovaných pracovísk označovať ako „oddelenia“.
Nadväzne na označovanie jednotiek orgánov ponechať zaužívané označovanie funkcií ich najvyšších predstaviteľov slovom „prednosta“ (do úvahy by prichádzalo aj označovanie „riaditeľ“, ktoré je však obvyklejšie v hospodárskej sfére a vo službách); na označovanie funkcií vedúcich detašovaných pracovísk, ako aj na označovanie funkcií riadiacich pracovníkov nižšieho stupňa používať slovo “vedúci“.