Title: Trestného činu obchodovania s ľuďmi sa podľa tejto zákonnej úpravy dopustí páchateľ, ktorý s použitím podvodného konania, ľsti
Author: MV SR
Last saved by: xy

Príloha č. 1
Zákonná úprava trestného činu obchodovania s ľuďmi
Trestný zákon č. 300/2005 Z. z., účinný od 1. januára 2006, postihuje trestný čin obchodovania s ľuďmi v ustanovení § 179. 
Trestného činu obchodovania s ľuďmi sa dopustí páchateľ, ktorý s použitím podvodného konania, ľsti, obmedzovania osobnej slobody, násilia, hrozby násilia, hrozby inej ťažkej ujmy alebo iných foriem donucovania, prijatia alebo poskytnutia peňažného plnenia či iných výhod na dosiahnutie súhlasu osoby, na ktorú je iná osoba odkázaná, alebo zneužitia svojho postavenia, bezbrannosti alebo inak zraniteľného postavenia, zláka, prepraví, prechováva, odovzdá alebo prevezme iného, hoci aj s jeho súhlasom, na účel jeho prostitúcie alebo inej formy sexuálneho vykorisťovania vrátane pornografie, nútenej práce či nútenej služby, otroctva alebo praktík podobných otroctvu, nevoľníctva, odoberania orgánov, tkanív či bunky alebo iných foriem vykorisťovania.
Páchateľovi za spáchanie tohto trestného činu je možné uložiť trest odňatia slobody vo výmere od štyroch do desať rokov.
Rovnaký druh a výšku sankcie je možné uložiť páchateľovi, ak zláka, prepraví, prechováva, odovzdá alebo prevezme osobu mladšiu ako osemnásť rokov, hoci aj s jej súhlasom, na účel jej prostitúcie alebo inej formy sexuálneho vykorisťovania vrátane pornografie, nútenej práce či nútenej služby, otroctva alebo praktík podobných otroctvu, nevoľníctva, odoberania orgánov, tkanív či bunky alebo iných foriem vykorisťovania.
Ak sa páchateľ dopustí takýchto foriem trestnej činnosti a získa pre seba alebo iného väčší prospech,  na chránenej osobe, z osobitného motívu alebo závažnejším spôsobom konania, Trestný zákon dovoľuje páchateľovi uložiť trest odňatia slobody vo výmere od sedem do dvanásť rokov.
Ak páchateľ takýmito formami trestnej činnosti spôsobí ťažkú ujmu na zdraví, alebo smrť alebo iný obzvlášť závažný následok, alebo ak získa pre seba alebo iného značný prospech, alebo ak sa páchateľ dopustí takýchto foriem trestnej činnosti ako člen nebezpečného zoskupenia, Trestný zákon dovoľuje páchateľovi uložiť trest odňatia slobody vo výmere od dvanásť do dvadsať rokov.
Ak sa páchateľ dopustí takýchto foriem trestnej činnosti a získa pre seba alebo pre iného prospech veľkého rozsahu, alebo spôsobí ťažkú ujmu na zdraví viacerým osobám, alebo smrť viacerých osôb, Trestný zákon umožňuje páchateľovi uložiť trest odňatia slobody vo výmere od dvadsať do dvadsať päť rokov  alebo trest odňatia slobody na doživotie.
V porovnaní so  zákonnou úpravou platnou do konca roku 2005 došlo k čiastočnej zmene v obsahovom určení (vo forme) priťažujúcich okolností, k zásadnej zmene v obsahovom určení (vo forme) okolností obzvlášť priťažujúcich a tvoriacich objektívnu stránku trestného činu a k  zmene v rozsahu sankcie za predpokladu spáchania trestného činu za takýchto okolností. 
Vo viacerých prípadoch trestnej činnosti obchodovania s ľuďmi sa páchatelia  v súbehu dopúšťali aj ďalších trestných činov, najmä kupliarstva podľa § 204 Trestného zákona, zavlečenia do cudziny podľa § 233 Trestného zákona, vydierania podľa § 235 Trestného zákona, nedovoleného prekročenia štátnej hranice a prevádzačstva podľa § 171a, § 171b Trestného zákona.
Ustanovenie § 180 Trestného zákona Obchodovanie s deťmi umožňuje potrestať páchateľa trestom odňatia slobody až na tri roky, ak zverí dieťa do moci iného za účelom adopcie v rozpore so všeobecne záväznými právnymi predpismi. Odňatím slobody na štyri roky až desať rokov sa potrestá ten, kto spáchaním takého činu získa pre seba alebo pre iného väčší prospech, alebo ho spácha závažnejším spôsobom konania. Odňatím slobody na desať rokov až pätnásť rokov  sa páchateľ potrestá ak takým činom spôsobí ťažkú ujmu na zdraví alebo smrť alebo iný obzvlášť závažný následok.
Ustanovenie §181 Trestného zákona umožňuje postihnúť trestom odňatia slobody na štyri roky až desať rokov toho, kto za odmenu zverí dieťa do moci iného na účel jeho využívania na detskú prácu alebo na iný účel. Odňatím slobody na sedem rokov až dvanásť rokov sa potrestá ten, kto spácha taký čin závažnejším spôsobom konania alebo ním získa pre seba alebo pre iného väčší prospech. Odňatím slobody na dvanásť rokov až dvadsať rokov sa potrestá ten, kto spáchaním takého činu spôsobí ťažkú ujmu na zdraví alebo smrť, alebo iný obzvlášť závažný následok, alebo ním získa pre seba alebo pre iného značný prospech. Odňatím slobody na dvadsať rokov až dvadsaťpäť rokov alebo trestom odňatia slobody na doživotie sa potrestá ten, kto spáchaním takého činu získa pre seba alebo pre iného prospech veľkého rozsahu a spôsobí ním smrť viacerých osôb, alebo ako člen nebezpečného zoskupenia.
Ochrana obetí, ich postavenie v trestnom konaní
Prijatím novely Trestného poriadku – zákona č. 403/2004 Z. z. účinného od 1. augusta 2004 došlo k transpozícii Rámcového rozhodnutia Rady 2001/220/SVV z 15. marca 2001 o postavení obetí v trestnom konaní. Tento fakt prispel k čiastočnému zlepšeniu postavenia obetí trestných činov. Na strane druhej je nutné zdôrazniť, že prístup orgánov činných v trestnom konaní k obetiam je rovnaký bez ohľadu na skutočnosť, či ide o obeť obchodovania s ľuďmi (obchodovanú osobu) alebo o obeť iného trestného činu. V tejto súvislosti bude nevyhnutné zabezpečiť vzdelávanie jednotlivých orgánov činných v trestnom konaní (najmä policajtov), aby pristupovali k obetiam špecifických trestných činov (v tomto kontexte obchodovania s ľuďmi) špecificky/ohľaduplne/systematicky a pod.
Obete trestnej činnosti obchodovania s ľuďmi disponujú v trestnom konaní procesno-právnym postavením svedkov a zároveň poškodených.
Svedok je fyzická osoba, ktorá zmyslovými orgánmi vnímala určitý dej, udalosť (skutok) existujúcu v objektívnej realite, relevantnú z trestno-právneho hľadiska a účasť inej osoby (osôb) na nej (priamy svedok) alebo získala následné informácie o existujúcom trestno-právne relevantnom deji, udalosti v objektívnej realite a o účasti inej osoby (osôb) na skutku (nepriamy svedok).
Svedok je ako subjekt trestného konania nezastupiteľný. Jeho procesno-právne postavenie, práva a povinnosti sú upravené predovšetkým v ustanoveniach § 127 až § 140 Trestného poriadku.
Výpoveď svedka je jedným zo základných dôkazov v trestnom konaní.
Ochrana svedka v trestnom konaní sa zabezpečuje uplatňovaním procesného inštitútu utajenia totožnosti svedka alebo v súlade so zákonom číslo 256/1998 Z. z. o ochrane svedka a o zmene a doplnení niektorých zákonov, v znení neskorších predpisov.
Procesný inštitút je upravený v ustanovení § 136 Trestného poriadku. Na jeho uplatnenie dáva písomný súhlas v prípravnom konaní prokurátor a v konaní pred súdom, predseda senátu príslušného súdu.
Ohrozeným svedkom sa podľa osobitného zákona rozumie osoba, ktorá v trestnom konaní vypovedala ako svedok a výpoveďou, prípadne ďalšími skutočnosťami poskytne dôkaz o páchateľovi alebo o okolnostiach obzvlášť závažných trestných činov a v súvislosti so svedeckou výpoveďou a poskytnutím údajov o svojej osobe je tu dôvodná obava z ohrozenia života alebo zdravia, ak bol útvaru Policajného zboru, ktorý zabezpečuje úlohy podľa Zákona o ochrane svedka, doručený písomný návrh na jej zaradenie do programu ochrany svedka, a ak to okolnosti vyžadujú, aj písomný návrh na vykonávanie neodkladných opatrení. Za ohrozeného svedka sa považuje aj blízka osoba ohrozeného svedka uvedená v návrhu na ochranu alebo v návrhu na opatrenia.
Chráneným svedkom sa podľa osobitného zákona rozumie osoba zaradená do programu ochrany svedka. Za chráneného svedka sa považuje aj blízka osoba chráneného svedka zaradená do programu ochrany.
Poškodený je osoba, ktorej bolo trestným činom ublížené na zdraví, spôsobená majetková, morálna alebo iná škoda, alebo boli porušené či ohrozené jej iné zákonom chránené práva alebo slobody.
Poškodený je stranou v trestnom konaní.
Obsahom procesného postavenia poškodeného je právo v prípadoch uvedených v Trestnom poriadku sa vyjadriť, či súhlasí s trestným stíhaním; právo uplatniť nárok na náhradu škody; robiť návrhy na vykonanie dôkazov alebo na ich doplnenie; predkladať dôkazy; nazerať do spisu a oboznámiť sa so spisom; zúčastniť sa na hlavnom pojednávaní a na verejnom zasadnutí konanom o odvolaní; vyjadriť sa k vykonaným dôkazom; má právo záverečnej reči a právo podávať opravné prostriedky v rozsahu vymedzenom Trestným poriadkom. Práva preštudovať spis sa môže poškodený výslovne vzdať.
Týmito zákonnými oprávneniami disponuje každý poškodený, bez ohľadu na to, či má súčasne postavenie aj subjektu adhézneho trestného konania.
Poškodený ako subjekt adhézneho trestného konania má proti obvinenému nárok na náhradu (majetkovej) škody, ktorá mu bola trestným činom spôsobená.
V súvislosti s uplatnením nároku na náhradu škody je oprávnený navrhnúť, aby súd v odsudzujúcom rozsudku uložil obžalovanému povinnosť nahradiť túto škodu. Návrh je potrebné urobiť do skončenia vyšetrovania a musí byť z neho zrejmé, z akých dôvodov a v akej výške sa nárok na náhradu škody uplatňuje. Návrh nemožno podať, ak bolo o nároku už rozhodnuté v občianskoprávnom alebo inom príslušnom konaní.
Poškodený sa môže výslovným vyhlásením písomne alebo ústne do zápisnice pred orgánom činným v trestnom konaní vzdať procesných práv, ktoré mu Trestný poriadok priznáva.
Osobitný spôsob náhrady škody (odškodňovania) obetiam aj analyzovanej kriminality, upravuje zákon č. 255/1998 Z. z. o odškodňovaní osôb poškodených násilnými trestnými činmi, v znení neskorších predpisov. Tento zákon upravuje finančné odškodňovanie osôb (poškodených), ktorým bola v dôsledku úmyselných násilných trestných činov spôsobená škoda na zdraví.
Za poškodeného sa v zmysle tohto zákona považujú aj pozostalí, ktorým poskytovala alebo bola povinná poskytovať výživu osoba, ktorej bola trestným činom spôsobená smrť.
Škodou na zdraví na účely tohto zákona sa rozumie ublíženie na zdraví, ťažká ujma na zdraví, smrť, znásilnenie, sexuálne násilie a sexuálne zneužívanie spôsobené trestným činom spáchaným treťou osobou. 
Na odškodnenie, ktoré sa poskytuje vo forme jednorazovej finančnej sumy, nie je právny nárok. Odškodnenie sa neposkytuje v prípadoch, keď bola poškodenému škoda na zdraví plne uhradená inak. Odškodnenie možno žiadať len v prípade, ak škoda na zdraví bola spôsobená trestným činom spáchaným po nadobudnutí účinnosti zákona, teda po 1. januári 1999. O odškodnenie môže požiadať poškodený, ktorý je občanom Slovenskej republiky, alebo osoba bez štátnej príslušnosti, ktorá má na území Slovenskej republiky povolený trvalý pobyt, ak ku škode na zdraví došlo na území Slovenskej republiky.
V súčasnosti je možné poskytnúť bývanie pre ženy a deti, obete obchodovania v zariadeniach sociálnych služieb, a to najmä v krízovom stredisku a útulku. V týchto zariadeniach sa poskytuje starostlivosť občanom v krízovej situácii -  občanom bez prístrešia, občanom po výkone trestu, občanom na ktorých bolo, alebo je páchané násilie. 
Diverzifikované potreby obetí obchodovania  s ľuďmi však poukazujú na  potrebu  vytvoriť nové typy zariadení,  kde by bola poskytovaná pomoc buď ženám, obetiam násilia, alebo ženám, obetiam obchodovania a ich deťom, zariadenia pre ženy - obete nútenej prostitúcie, atď. Kapacity zariadení sociálnych služieb ktoré v súčasnosti existujú, nedokážu pokryť aktuálne potreby a preto je nevyhnutné ich rozšíriť.