Analýza možnosti úpravy vyvlastňovacieho konania v prípadoch uskutočňovania stavieb, ktoré sú významnou investíciou

1.	Niektoré aspekty súčasného právneho a skutkového stavu
Proces vyvlastňovania upravuje zákon č. 50/1976 Zb. o územnom plánovaní a stavebnom poriadku (stavebný zákon) v znení neskorších predpisov (ďalej len „stavebný zákon“) ako všeobecný predpis. Procesnú úpravu konania o vyvlastnení ustanovuje zákon č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov (ďalej len „správny poriadok“) s odlišnosťami ustanovenými s stavebnom zákone. V zmysle týchto zákonov vykonáva vyvlastňovacie konanie obec, ako stavebný úrad podľa § 117 ods. 1 stavebného zákona v prvom stupni a krajský stavebný úrad v druhom stupni. Právoplatné rozhodnutie o vyvlastnení je v zmysle Občianskeho súdneho poriadku preskúmateľné súdom na základe správnej žaloby.
Na základe materiálu „Návrh ďalšieho postupu nadobudnutia pozemkov pri realizácii projektu KIA Motors Corporation a Hyundai Mobis“ ako aj na základe vyjadrení zástupcov Ministerstva hospodárstva SR na stretnutí 1. apríla 2005 je možné konštatovať, že pokiaľ ide o samotný proces, tak najväčšie problémy sú spojené s dĺžkou konania. Predlžovanie procesu vyvlastnenia je spôsobené problémami s doručovaním, so vznášaním námietok zaujatosti a iných procesných námietok, ako aj s nečinnosťou obce, ako stavebného úradu. Ďalšie zdržanie celého procesu môže byť spôsobené možnosťou predsedu senátu rozhodnúť o odložení vykonateľnosti právoplatného rozhodnutia o vyvlastnení, ak bude podaná proti tomuto rozhodnutiu správna žaloba.

2.	Návrhy legislatívnych úprav vyvlastňovacieho konania
Návrhy na zmenu vyvlastňovacieho konania sa predkladajú v dvoch alternatívach s tým, že každá z alternatív má za cieľ riešiť najmä
a)	zmenu vecnej príslušnosti na konanie o vyvlastnení z obce na štátnu správu s cieľom dosiahnuť väčšiu efektivitu vyvlastňovacieho konania,
b)	vylúčiť možnosť rozhodnúť o odložení vykonateľnosti právoplatného rozhodnutia o vyvlastnení ak bude proti nemu podaná správna žaloba.

K namietaným problémom s doručovaním v konaní o vyvlastnení je možné konštatovať, že správny poriadok upravuje doručovanie podrobne a umožňuje doručiť uložením písomnosti na pošte a oznámením adresátovi, resp. ustanovuje právnu fikciu doručenia ak adresát bezdôvodne odmietne prebrať doručovanú písomnosť. Z týchto dôvodov je možné len upozorniť na to, aby sa dôsledne využívali všetky platné procesné postupy, čo môže prispieť k odstráneniu problémov a k zrýchleniu konania. Rovnaká situácia je aj ak ide o uplatnenie námietok proti vyvlastneniu, ktoré striktne rieši § 113 ods. 3 stavebného zákona.
Ak je stavebný úrad nečinný, je aj podľa platného stavu možné využiť ustanovenie § 50 správneho poriadku a rozhodnúť v prvom stupni odvolacím orgánom. Táto možnosť môže byť využitá vždy, keď stavebný úrad mal konať, ale nekonal.
Zdržanie v konaní spôsobujú aj námietky predpojatosti, uplatňované zástupcom osôb, ktoré majú byť vyvlastnené. Správny poriadok rieši spôsob, akým sa správny orgán vysporiada s námietkami predpojatosti, ale explicitne neustanovuje, či je možné podávať tieto námietky opätovne proti tým istým osobám, resp. z rovnakých dôvodov. Je preto možné navrhnúť, aby boli námietky predpojatosti upravené obdobne, ako sú upravené v občianskom súdnom konaní, najmä pokiaľ ide o § 15a ods. 2 až 4. Túto úpravu by bolo možné navrhnúť všeobecne pre správne konanie a nie len pre konanie o vyvlastnení. Zmenená úprava by znela nasledovne:
„Účastník konania oznámi správnemu orgánu námietku predpojatosti, ktorá obsahuje skutočnosti nasvedčujúce vylúčenie zamestnanca správneho orgánu, najneskôr na prvom ústnom pojednávaní alebo do 15 dní odo dňa, kedy sa mohol o týchto skutočnostiach dozvedieť. Na neskôr podanú námietku predpojatosti sa neprihliada.
V námietke predpojatosti musí byť uvedené, proti komu smeruje, dôvod, pre ktorý má byť zamestnanec správneho orgánu vylúčený, a kedy sa účastník konania podávajúci námietku predpojatosti o dôvode vylúčenia dozvedel. 
Na opakované námietky predpojatosti podané z toho istého dôvodu orgán, ktorý o vylúčení zamestnanca správneho orgánu rozhoduje, neprihliadne.
Ak sa námietka predpojatosti týka len okolností, ktoré spočívajú v postupe zamestnanca správneho orgánu v konaní o prejednávanej veci, na námietku predpojatosti sa neprihliada.“.
		
Vyššie uvedené zmeny by bolo možné zapracovať buď do správneho poriadku (napr. ako nové znenie § 10) alebo do stavebného zákona do časti o vyvlastnení (vyžiada si legislatívno-technickú úpravu, aby bolo zrejmé, že ide o úpravu len pre vyvlastňovacie konanie). Tieto zmeny je možné navrhnúť súčasne s ktoroukoľvek alternatívou.

Alternatíva I.:
Prvá alternatíva ustanovuje na účely konania o vyvlastnení pri uskutočňovaní stavieb, ktoré sú významnou investíciou ako vecne príslušný orgán štátnej správy – Ministerstvo výstavby a regionálneho rozvoja SR alebo krajský úrad, podľa rozhodnutia vlády. Zároveň sa vylučuje možnosť odložiť vykonateľnosť právoplatného rozhodnutia o vyvlastnení a v prechodnom ustanovení sa ustanovuje, že už začaté konania sa dokončia podľa novej právnej úpravy.
Toto riešenie však predpokladá, že aj do budúcnosti bude v každom vyvlastňovacom konaní ak pôjde o významnú investíciu, konať orgán štátnej správy. Realizácia tejto alternatívy si vyžiada zásah do stavebného zákona v nasledovnom znení:

1.	V § 112 ods. 2 sa na konci druhej vety nahrádza bodka bodkočiarkou a pripájajú sa tieto slová: „; to neplatí ak vykonáva pôsobnosť stavebného úradu ministerstvo podľa § 117a.“.

2.	Za § 114 sa vkladá nový § 114a, ktorý znie:
„§ 114a
Ak je proti rozhodnutiu o vyvlastnení vo veciach podľa § 117a podaná žaloba proti rozhodnutiu a postupu správneho orgánu, ustanovenie všeobecného predpisu o konaní pred súdmi o odložení vykonateľnosti rozhodnutia sa nepoužije.“.

3.	Za § 117 sa vkladá nový § 117a, ktorý znie:
„§ 117a
Ak ide o uskutočnenie stavieb, ktoré sú významnou investíciou podľa osobitných predpisov10ja) vykonáva pôsobnosť stavebného úradu vo veciach vyvlastnenia ministerstvo.“.

4.	Za § 142 sa vkladá nový § 142a, ktorý vrátane nadpisu znie:
„§ 142a
Prechodné ustanovenie k zmenám účinným od xx. mája 2005
Vyvlastňovacie konania v súvislosti s uskutočňovaním stavieb podľa § 117a, ktoré sa začali pred xx. májom 2005 sa dokončia podľa tohto zákona.“.

Následne v zákone č. 608/2003 Z. z. o štátnej správe pre územné plánovanie, stavebný poriadok a bývanie bude potrebné vykonať nasledovnú zmenu:

§ 2 písm. b) sa dopĺňa novým pätnástym bodom, ktorý znie:
„15. vykonáva pôsobnosť stavebného úradu v rozsahu ustanovenom osobitným predpisom6a)“.

Poznámka pod čiarou k odkazu 6a znie:
„6a) § 117a zákona č. 50/1976 Zb.“

Týmito zmenami sa prenesie výkon pôsobnosti stavebného úradu vo veciach vyvlastňovania pri významných investíciách z obce na ministerstvo výstavby a regionálneho rozvoja – teda na orgán štátnej správy. Je možné túto pôsobnosť preniesť aj na krajský stavebný úrad, ktorý je tiež orgánom štátnej správy na úseku stavebného konania zmenou slova „ministerstvo“ na slová „krajský stavebný úrad“.
Pokiaľ ide o rozsah, prenesie sa výkon pôsobnosti stavebného úradu len vo veciach vyvlastňovania a len ak ide o realizáciu významnej investície. Tento rozsah je možné rozšíriť aj na iné stavby, napríklad diaľnice, a to zmenou ustanovenia navrhovaného § 117a.

Alternatíva II.:
Druhá alternatíva vychádza čiastočne z platnej úpravy v stavebnom zákone. Podľa § 123 stavebného zákona si môže krajský stavebný úrad atrahovať výkon pôsobnosti stavebného úradu z obce pri niektorých druhoch stavieb alebo opatrení. Bolo by možné podmienky atrahácie rozšíriť aj na prípady, kedy ide o uskutočňovanie stavieb, ktoré sú významnou investíciou, a to či už na celé konanie alebo len na vyvlastnenie. Súčasne s touto zmenou by bolo možné doplniť ustanovenie o nemožnosti odložiť vykonateľnosť právoplatného rozhodnutia o vyvlastnení. 
Alternatíva II. má tú výhodu, že vychádza čiastočne z platného stavu a nezakladá výlučnú kompetenciu orgánu štátnej správy v stavebnom konaní aj do budúcnosti, t. j. krajský stavebný úrad sa bude môcť rozhodnúť, kedy si tieto kompetencie vyhradí a bude ich vykonávať a kedy ich ponechá na obci. Vzhľadom na to, že obdobná úprava už existuje, nepôjde o také rozšírenie kompetencií orgánu štátnej správy, ktoré by bolo do budúcnosti nevyhnutné zabezpečiť zvýšenými finančnými prostriedkami.
Na realizáciu druhej alternatívy je potrebné vykonať zmeny v stavebnom zákone v nasledovnom znení:

1.	Za § 114 sa vkladá nový § 114a, ktorý znie:
„§ 114a
Ak je proti rozhodnutiu o vyvlastnení vo veciach podľa § 108 ods. 2 písm. o) podaná žaloba proti rozhodnutiu a postupu správneho orgánu, ustanovenie všeobecného predpisu o konaní pred súdmi o odložení vykonateľnosti rozhodnutia sa nepoužije.“.

2.	V § 123 sa na konci dopĺňa táto veta: „Krajský stavebný úrad si môže vyhradiť právomoc stavebného úradu aj v konaní o vyvlastnení ak ide o uskutočnenie stavieb, ktoré sú významnou investíciou podľa osobitných predpisov10ja).“.

3.	Za § 142 sa vkladá nový § 142a, ktorý vrátane nadpisu znie:
„§ 142a
Prechodné ustanovenie k zmenám účinným od xx. mája 2005
Konanie, ktoré sa začalo pred xx. májom 2005 sa dokončí podľa tohto zákona.“.

Navrhovanými zmenami sa umožní krajskému stavebnému úradu v ním vybraných prípadoch vykonávať pôsobnosť stavebného úradu aj vo vyvlastňovacom konaní. Tak, ako pri prvej alternatíve, nebude možné odložiť vykonateľnosť právoplatného rozhodnutia o vyvlastnení.
Obdobne ako pri prvej alternatíve, aj tu je možné namiesto krajského úradu umožniť atraháciu právomocí pre Ministerstvo výstavby a regionálneho rozvoja SR a rozšíriť aj na iné konanie, ako konanie o vyvlastnení v prípade významných investícií. Avšak ak sa možnosť atrahácie právomocí stavebného úradu ustanoví pre ministerstvo, zrejme vznikne potreba zabezpečiť tieto činnosti aj finančne, resp. zvýšením pracovných miest, keďže podľa platnej úpravy Ministerstvo výstavby a regionálneho rozvoja tieto činnosti nevykonáva.

3.	
Záver
Ak vláda rozhodne, že zmeny v zákonoch uvedené v alternatíve I. alebo II. by neboli predmetom pripomienkového konania, tak by ich bolo možné predložiť po prerokovaní Legislatívnou radou vlády SR a vlády SR do Národnej rady SR do termínu na predloženie zákonov na májovú schôdzu a v skrátenom legislatívnom konaní by mohli byť schválené a účinné už v máji 2005.
Ak by sa vykonali zmeny navrhované v alternatíve I., došlo by na základe ustanovenia § 20 správneho poriadku k naplneniu dôvodu na postúpenie veci z obce na ministerstvo (strata príslušnosti obce). Pri schválení alternatívy II. by mohol krajský stavebný úrad z vlastnej iniciatívy rozhodnúť o tom, že si vyhradzuje právomoc v konaní o vyvlastnení a následne by v tej veci konal. V oboch prípadoch by rýchlosť konania závisela od konajúceho orgánu – či už krajského stavebného úradu alebo Ministerstva výstavby a regionálneho rozvoja SR. Dá sa predpokladať, že pri dôslednom využití procesných inštitútov by mohlo byť rozhodnutie vydané skôr, ako by bolo vydané obcou. Právoplatné rozhodnutie by bolo vykonateľné bez ohľadu na prípadné správne žaloby.

Bez ohľadu na navrhované zmeny je aj v súčasnosti možné využiť ustanovenie § 50 správneho poriadku a ak je obec nečinná mohol by rozhodovať aj podľa platného stavu krajský stavebný úrad.