Predkladacia správa

Materiál sa predkladá v súlade s ustanovením § 19 ods. 3 zákona č. 564/2001 Z. z. o verejnom ochrancovi práv v znení neskorších predpisov.

Cieľom predkladaného materiálu je podať informáciu o nesúhlase verejného ochrancu práv so stanoviskom Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky k žiadosti pána Jána Lomparta. Podnet, v ktorom pán Ján Lompart žiada o pomoc a zabezpečenie nevyhnutných opatrení  súvisiacích s uplatňovaním si odškodnenia za výkon nútených prác v Nemecku, v rokoch po II. svetovej vojne bol verejnému ochrancovi práv doručený dňa 24. októbra 2002.
 Zo skutočností tvrdených podávateľom podnetu vyplynulo, že svoju žiadosť o priznanie odškodnenia za výkon nútených prác adresoval Ministerstvu spravodlivosti Slovenskej republiky, resp. sekcii civilného práva, odbor rehabilitácií a odškodňovania 12. mája 2000, čo bolo potvrdené prípisom uvedeného odboru až 19. 1. 2001. Na základe osobných urgencií pána Lomparta mu tento odbor oznámil, že na vybavovanie tohto druhu žiadostí je príslušná iná, nemenovaná organizácia.
Ide o Medzinárodnú organizáciu pre migráciu so sídlom v Ženeve. O finančnú kompenzáciu bolo potrebné požiadať túto organizáciu, resp. jej regionálne pracovisko v Bratislave. 
Verejný ochranca práv uvádza, že z dôvodu neupovedomenia žiadateľa o nepríslušnosti odboru rehabilitácií a odškodňovania, menovanému podávateľovi podnetu dňom 31. 12. 2001 uplynula prekluzívna lehota na podanie žiadosti na príslušný orgán. Pokiaľ však jednotliví žiadatelia zmeškali lehotu zo závažných dôvodov, bez vlastného zavinenia, môže príslušná organizácia, v tomto prípade ústredie IOM v Ženeve alebo jej regionálna kancelária pre strednú a východnú Európu vo Viedni odpustiť zmeškanie lehoty. Verejný ochranca práv mal za to, že žiadosť bola jednoznačne a preukázateľne podaná včas, avšak na nepríslušnú organizáciu, ktorej následnou nečinnosťou došlo k zmeškaniu lehoty. 
Verejný ochranca práv sa obrátil na Ministerstvo spravodlivosti SR (dňa 12. 11. 2003) so žiadosťou o súčinnosť, v súlade s ustanovením § 17 ods. 2 písm. f) zákona č. 564/2001 Z. z. o verejnom ochrancovi práv o včasné vykonanie opatrení súvisiacich s postúpením žiadosti pána Lomparta , aby bola dosiahnuteľná možnosť odpustenia zmeškanej lehoty . Ministerstvo spravodlivosti SR na základe jeho žiadosti rozhodlo o tom, že nie je vecne príslušným orgánom a že nenesie zodpovednosť za oneskorene vydané rozhodnutie z objektívnych príčin, spočívajúcich vo veľkom počte žiadosti o odškodnenie. S týmto postupom Ministerstva spravodlivosti SR  verejný ochranca práv nesúhlasil a vyslovil  kritické výhrady k spôsobu vybavenia žiadosti. Stanovisko Ministerstva spravodlivosti SR bolo opakovane zamietavé, s odôvodnením, že na uvedené konanie sa nevzťahujú predpisy o správnom konaní, a teda ako nepríslušný orgán nie je povinný postúpiť vec. V súlade s ustanoveniami § 19 ods. 1 zákona č. 564/2001 Z. z. o verejnom ochrancovi práv Ministerstvu spravodlivosti SR navrhol vykonať potrebné opatrenia, ktoré neboli akceptované. 
Verejný ochranca práv má za to, že postupom a zbavovaním sa zodpovednosti odboru rehabilitácií a odškodňovania bolo porušené základné právo na prerokovanie veci bez zbytočných prieťahov, zaručené ustanovením čl. 48 ods. 2 Ústavy Slovenskej republiky. 

Ministerstvo spravodlivosti SR nesúhlasí so stanoviskom verejného ochrancu práv z dôvodov, že nenesie zodpovednosť za postup pána Lomparta, ak si nárok uplatnil podľa zákona č. 305/1999 Z. z., ktorý neupravuje odškodnenie za deportácie na nútené práce. Rovnako Ministerstvo spravodlivosti SR nenesie zodpovednosť za to, že pán Lompart si neuplatnil odškodnenie u Medzinárodnej organizácie pre migráciu v určenej lehote do 31. 12. 2001. Pán Lompart nepotrebuje súčinnosť Ministerstva spravodlivosti SR pri odôvodnení žiadosti, ktorú po lehote predloží Medzinárodnej organizácii pre migráciu v Ženeve. Menovanému  Ministerstvo spravodlivosti SR doručilo svoje stanovisko zo dňa 5. 12. 2003 o nepriznaní odškodnenia podľa zákona č. 305/1999 Z. z., ktoré môže použiť pri odôvodnení zmeškania lehoty pre uplatnenie odškodnenia za deportáciu na nútené práce v Nemecku v dobe od júna 1945 do júla 1947.
Ministerstvo spravodlivosti SR ďalej konštatuje, že odbor rehabilitácií a odškodňovania vybavuje žiadosti priebežne, o čom svedčí aj skutočnosť, že za obdobie od 1.1. 2000 do 31. 7. 2004 vybavil 9617 žiadostí podľa zákona č. 305/1999 Z. z. a 25067 žiadostí podľa zákona č. 105/2002 Z. z. o poskytnutí jednorazového finančného príspevku príslušníkom československých zahraničných alebo spojeneckých armád, ako aj domáceho odboja v rokoch 1939 až 1945 v znení neskorších predpisov .

Materiál vzhľadom na jeho informatívny charakter nebol predmetom pripomienkového konania v súlade s ustanovením čl. 10 ods. 6 písm. a) Smernice na prípravu a predkladanie materiálov na rokovanie vlády Slovenskej republiky. 
Predložená informácia nemá finančný, ekonomický a environmentálny vplyv a ani vplyv na zamestnanosť.