Stanovisko vlády Slovenskej republiky k posudku Poradného výboru k Správe o implementácii Rámcového dohovoru Rady Európy na ochranu národnostných menšín v Slovenskej republike.
_____________________________________

1. 	Vláda Slovenskej republiky oceňuje snahu Poradného výboru Rady Európy hľadať spôsob na posúdenie dosiahnutej úrovne zabezpečovania záväzkov Slovenskej republiky, ktoré jej vyplývajú z Rámcového dohovoru na ochranu národnostných menšín (ďalej “dohovor”). Plnenie záväzkov vyplývajúcich z dohovoru a odporúčaní Výboru ministrov Rady Európy chápe v tejto oblasti ako kontinuálny celoeurópsky proces, ktorého cieľom je vytvorenie medzinárodných štandardov na právnu úpravu vzťahov v rámci spoločenstva občanov, ktorí sa v danom štáte hlásia k rôznej národnosti.  	

2. 	Poradný výbor pri uplatňovaní článku 3 (bod 12 posudku) odporúča zvážiť uplatňovanie dohovoru aj na “ďalšie skupiny” na základe konzultácií s nimi. Vláda Slovenskej republiky v tejto súvislosti poznamenáva, že nie je jasné, na aké “ďalšie skupiny” sa má dohovor vzťahovať, keďže v Slovenskej republike - okrem národnostných menšín uvedených v bode 12 posudku - neexistujú iné skupiny, ktoré by napĺňali pojem národnostné menšiny v zmysle dohovoru.
 
3. 	Pri uplatňovaní článku 4 (bod 21 posudku) Poradný výbor v návrhu odporúčania konštatuje značné nezhody v počte osôb hlásiacich sa k národnostným menšinám medzi oficiálnymi štatistikami vlády Slovenskej republiky a údajmi, ktoré vypracovali zástupcovia národnostných menšín. Vláda Slovenskej republiky k tomu uvádza, že uvedené rozdiely sú dôsledkom prirodzených faktorov ovplyvňujúcich získavanie osobných údajov, ktoré sú podmienené individuálnym a deklaratórnym prihlasovaním sa osôb k národnostnej menšine; štatistické údaje o národnostnej štruktúre, ktoré obsahuje implementačná správa sú metodologicky a metodicky hodnoverné. Rozhodnutie o príslušnosti k národnostnej menšine sa v Slovenskej republike chápe ako individuálne právo osoby, ktoré sa uplatňuje na báze dobrovoľnosti v súlade s článkom 12 odsek 3 Ústavy Slovenskej republiky, čo je napokon vyjadrené aj v konštatovaní Poradného výboru k článku 3 (bod 13 posudku). V tejto súvislosti možno uviesť, že v máji tohto roku sa v Slovenskej republike uskutoční oficiálne sčítanie obyvateľov, domov a bytov, v spojitosti s ktorým Rada vlády Slovenskej republiky pre národnostné menšiny a etnické skupiny vyzvala občanov, aby opäť deklarovali svoju príslušnosť k národnosti, resp. k materinskému jazyku; na základe rozhodnutia vlády č. 1066 z 20. decembra 2000 sa pre účel sčítania obyvateľstva budú používať dvojjazyčné sčítacie hárky. 

4.	K uplatňovaniu článkov 4 a 6 (body 17, 18, 28 a 29 posudku) sa konštatuje existencia diskriminácie predovšetkým rómskej menšiny v Slovenskej republike a Poradný výbor v tomto smere odporúča posilniť platnú právnu úpravu vrátane legislatívy zakazujúcej diskrimináciu a zlepšiť monitorovanie. Vláda Slovenskej republiky pripomína, že protidiskriminačná úprava je v slovenskom právnom poriadku zakotvená v článkoch 11 a 12 Ústavy Slovenskej republiky. Otázka zákazu diskriminácie je okrem toho riešená v Protokole č.12 k Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, ktorý Slovenská republika podpísala 4. novembra 2000 a v Medzinárodnom dohovore o odstránení všetkých foriem rasovej diskriminácie, ktorého je Slovenská republika zmluvnou stranou. V tejto súvislosti možno zmieniť aj pripravovaný návrh novely Ústavy Slovenskej republiky, ktorý predpokladá zriadenie inštitútu ombudsmana a prebiehajúcu odbornú diskusiu o vhodných spôsoboch na zabezpečenie eliminácie diskriminácie v Slovenskej republike. V rámci tohto procesu sa pri rekodifikácii Trestného zákona prehodnocuje aj posilnenie postihu rasovo motivovaných trestných činov .
  
5.	K  odporúčaniam k článkom 9 a 10, ktoré sa týkajú zákona č. 270/1995 Z.z. o štátnom jazyku v súvislosti s používaním menšinových jazykov vláda Slovenskej republiky konštatuje, že uvedený zákon upravuje výlučne používanie štátneho jazyka, pričom v § 1 ods. 4 tento zákon odkazuje na osobitnú úpravu používania jazykov menšín; táto je obsiahnutá v zákone č. 184/1999 Z.z. o používaní jazykov národnostných menšín. V tejto súvislosti vláda Slovenskej republiky s potešením berie na vedomie konštatovanie Poradného výboru, že implementácia zákona o štátnom jazyku nemá negatívny dopad na menšinové jazyky (bod 33 posudku). Vláda Slovenskej republiky sa však nestotožňuje s konštatovaním v bode 36 posudku o priorite používania menšinových jazykov pred oficiálnym jazykom; používanie menšinového jazyka je vždy podriadené používaniu štátneho jazyka. Túto filozofiu odráža aj Európska charta regionálnych alebo menšinových jazykov, s ktorej podpisom vláda Slovenskej republiky vyslovila súhlas 17. januára 2001 a ktorá sa v súčasnosti pripravuje na podpis a ratifikáciu. Prijatím charty Slovenská republika potvrdí svoj záväzok zabezpečovať ochranu a rozvoj menšinových jazykov bez ujmy na používaní štátneho jazyka; ak to bude nutné, nepochybne budú k tomu prijaté aj náležité legislatívne opatrenia.

6.	Pri uplatňovaní článku 11 sa Slovenskej republike odporúča prijať opatrenia na zamedzenie používania slovenského prechyľovania priezviska u žien patriacich k národnostným menšinám. Vláda Slovenskej republiky odporúča upriamiť pozornosť na tú časť jej implementačnej správy, v ktorej informuje o zákone č. 154/1994 Z.z. o matrikách, ktorý danú otázku upravil a tiež aj na zákon č. 300/1993 Z.z. o mene a priezvisku, ktorý umožňuje na základe žiadosti zapísanie do matriky aj cudzojazyčné meno, prípadne aj viac mien; podľa § 4 ods. 4 tohoto zákona možno používať ženské cudzojazyčné priezvisko i bez koncovky prechyľovania. V tejto súvislosti by vláda Slovenskej republiky ocenila konkretizovanie prípadov, o ktorých sa Poradný výbor zmieňuje v návrhu odporúčania k tomuto článku s cieľom prípadne prijať náležité opatrenia. 

7.	V návrhu odporúčania k článku 12 (odsek 2) sa Poradný výbor zmieňuje o vysokom podiele rómskych detí v špeciálnych základných školách (tzv. osobitných školách). Vláda Slovenskej republiky konštatuje, že do špeciálnej základnej školy sa preraďujú žiaci mentálne postihnutí výlučne so súhlasom zákonného zástupcu žiaka, po jeho dôkladnom psychologickom a špeciálnom pedagogickom vyšetrení; pri preraďovaní žiakov do týchto škôl sa v žiadnom prípade neprihliada na ich národnostnú príslušnosť alebo etnický pôvod. 

8. 	K uplatňovaniu článku 14 (bod 45 posudku) Poradný výbor odporúča vláde Slovenskej republiky realizovať návrhy na zriadenie oddelenia prípravy učiteľov maďarského jazyka na Univerzite Konštantína Filozofa (UKF) v Nitre. Vláda Slovenskej republiky v tejto súvislosti pripomína, že príprava pedagógov pre školy s vyučovacím jazykom maďarským má na Slovensku dlhodobú tradíciu. V súčasnosti na UKF v Nitre prebieha príprava na maďarskej sekcii Fakulty prírodných vied, Filozofickej fakulty a Pedagogickej fakulty, kde v školskom roku 1999/2000 študovalo 619 študentov maďarskej národnosti a prípravu v maďarskom jazyku zabezpečuje 52 pedagógov. UKF okrem ďalšieho vzdelávania pedagógov s vyučovacím jazykom národnostných menšín poskytuje záujemcom možnosť absolvovania kvalifikačných skúšok a doktorantského štúdia. Ako aktuálnu informáciu treba uviesť, že vláda Slovenskej republiky schválila dňa 24. januára 2001 odporúčanie na vytvorenie samostatnej fakulty UKF s vyučovacím jazykom maďarským na prípravu pedagógov a kultúrnych a osvetových pracovníkov. Podľa platného zákona č. 172/1990 Zb. o vysokých školách v znení neskorších predpisov o zriadení fakulty vysokej školy rozhoduje - v súlade so zásadou akademickej slobody - na návrh rektora vysokej školy akademický senát vysokej školy.

9.	V návrhu odporúčania k článku 14 (prvý odsek) Poradný výbor dospel k záveru, že Slovenská republika má obmedzený počet legislatívnych ustanovení týkajúcich sa vyučovania v jazyku národnostných menšín. Vláda Slovenskej republiky chce upriamiť pozornosť na tú časť implementačnej správy, v ktorej konštatuje vysoko rozvinutý systém vzdelávania národnostných menšín s viac ako 700 školami na rozličných úrovniach vzdelávania - od predškolského až po univerzitné, ktoré boli vytvorené na základe platnej legislatívy Slovenskej republiky. Súčasne s poľutovaním konštatuje, že Poradný výbor pri koncipovaní posudku k správe Slovenskej republiky nevzal do úvahy a z nejasných dôvodov prehliadol túto skutočnosť, keďže proces implementácie dohovoru zahŕňa nielen legislatívne ustanovenia a garancie, ale predovšetkým aj praktickú realizáciu na inštitucionálnej úrovni, v ktorej Slovenská republika už tradične dosahuje vysokú úroveň. 

10.	V návrhu odporúčania k článku 14 (druhý odsek) o využívaní rómskeho jazyka v školách sa Slovenskej republike odporúča preskúmať postavenie rómskeho jazyka a následne zaviesť primerané opatrenia na zabezpečenie adekvátnych možností na vyučovanie v rómskom jazyku. V kontexte tohto odporúčania vláda Slovenskej republiky oceňuje najmä pozitívne vyjadrenie Poradného výboru na doteraz realizované opatrenia v tejto oblasti. Súčasne konštatuje, že - v závislosti na jazykovom prostredí, v ktorom sa nachádzajú deti patriace k rómskej národnostnej menšine - sa ako podporný jazyk používa rómština v rámci prípravných tzv. nultých ročníkov v materských školách a na základných školách s vysokou koncentráciou rómskych žiakov, ako aj na Strednej umeleckej škole v Košiciach. Rómsky jazyk sa okrem toho vyučuje na strednom odbornom učilišti v Košiciach, na katedre rómskej kultúry pri Univerzite Konštantína Filozofa v Nitre a na jej detašovanom pracovisku v Spišskej Novej Vsi. Tieto informácie sú k dispozícii v Správe o implementácii dohovoru v Slovenskej republike. Osobitným problémom v súvislosti s vyučovaním rómskeho jazyka v školách je však nezáujem rómskych rodičov o zavedenie tohoto predmetu, hoci už od roku 1993 sú schválené učebné plány pre základné školy s vyučovaním rómskeho jazyka.  

11.	K článku 17 Poradný výbor odporúča, aby sa pri zavádzaní vízovej povinnosti zo strany Slovenskej republiky pre niektoré štáty bral ohľad na práva príslušníkov národnostných menšín a ich cezhraničné kontakty. Vláda Slovenskej republiky pripomína, že pri uplatňovaní vízového režimu sa prioritne zohľadňujú jej bezpečnostné a zahraničnopolitické záujmy a Slovenská republika - ako asociovaná krajina Európskej únie - koordinuje svoju vízovú politiku s členskými štátmi Európskej únie, najmä v súlade s Nariadením č. 574/1999 z 12. marca 1999 Rady Európskej únie o určení tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať vízum pri prekračovaní vonkajších hraníc členských štátov Európskej únie. 

12. 	Vláda Slovenskej republiky na záver konštatuje, že - v rozbiehajúcom sa procese posudzovania národných správ o uplatňovaní dohovoru - Poradný výbor i štáty hľadajú efektívne metódy a formy práce, ktoré budú zaručovať disponovanie s objektívnymi informáciami. V tomto zmysle bude pokračovať v komunikácii s Poradným výborom a je presvedčená, že s pribúdajúcimi skúsenosťami sa jeho činnosť, miera objektívnosti posudkov, vypracúvanie správ zo strany štátov a celý monitorovací proces skvalitnia.