Title: NÁRODNÁ RADA SLOVENSKEJ REPUBLIKY
Author: U.K.
Last saved by: Miriam Vávrovičová

Príloha č. 1

NÁRODNÁ  RADA  SLOVENSKEJ  REPUBLIKY

II. volebné obdobie

										Číslo:

PRACOVNÝ  NÁVRH 

skupiny poslancov Národnej rady Slovenskej republiky

 na vydanie 

zákona o ochrane verejného záujmu pri výkone funkcií ústavných činiteľov a niektorých štátnych funkcionárov a zmene a doplnení zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov 

Predkladajú:						Návrh uznesenia:
							
Národná rada Slovenskej republiky
							schvaľuje
návrh skupiny poslancov na vydanie zákona o ochrane verejného záujmu pri výkone funkcií ústavných činiteľov a niektorých štátnych funkcionárov a zmene a doplnení zákona č. 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov

Bratislava  január 2002

NÁRODNÁ RADA SLOVENSKEJ REPUBLIKY

II. volebné obdobie

Zákon

z ........ 2001

o ochrane verejného záujmu pri výkone funkcií ústavných činiteľov a niektorých štátnych funkcionárov a zmene a doplnení zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov

Národná rada Slovenskej republiky sa uzniesla na tomto zákone:

Čl. I

PRVÁ ČASŤ

ZÁKLADNÉ USTANOVENIA

§ 1
Predmet zákona

Tento zákon upravuje podrobnosti o kontrole dodržiavania povinností a obmedzení ústavných činiteľov a niektorých štátnych funkcionárov ustanovených osobitným zákonom^) a o zodpovednosti za ich porušenie v súvislosti s ochranou verejného záujmu.

^) ústavný zákon č. .../2002 Z. z. o ochrane verejného záujmu pri výkone funkcií verejných činiteľov

§ 2
Základné pojmy

Na účely tohto zákona sa rozumie

a) ústavným činiteľom prezident Slovenskej republiky, poslanec Národnej rady Slovenskej republiky, člen vlády Slovenskej republiky, sudca Ústavného súdu Slovenskej republiky, predseda a podpredseda Najvyššieho súdu Slovenskej republiky, člen Súdnej rady Slovenskej republiky, generálny prokurátor Slovenskej republiky, verejný ochranca práv, predseda a podpredsedovia Najvyššieho kontrolného úradu a člen Bankovej rady Národnej banky Slovenska,

b) štátnym funkcionárom štátny tajomník a vedúci ústredného orgánu štátnej správy, ktorý nie je členom vlády Slovenskej republiky,
c) štátnou funkciou funkcia, ktorú vykonávajú ústavní činitelia a štátni funkcionári,
d) darom dar alebo iné bezodplatné plnenie poskytnuté ústavnému činiteľovi alebo štátnemu funkcionárovi počas výkonu funkcie, ktorého hodnota v každom jednotlivom prípade alebo v priebehu kalendárneho mesiaca presahuje výšku minimálnej mzdy ustanovenej osobitným predpisom^).

^)  Zákon č. 90/1996 Z. z. o minimálnej mzde v znení neskorších predpisov

  

DRUHÁ ČASŤ
OZNÁMENIE FUNKCIÍ, ZAMESTNANÍ, ČINNOSTÍ A MAJETKOVÝCH POMEROV A ICH KONTROLA

§ 3
Písomné oznámenia 

(1) Ústavný činiteľ a štátny funkcionár je povinný pri výkone svojej štátnej funkcie dodržiavať povinnosti a obmedzenia ustanovené osobitným zákonom^1). Za účelom kontroly dodržiavania týchto povinností a obmedzení je povinný podávať do 30 dní odo dňa, keď sa ujal štátnej funkcie, a počas jej výkonu vždy k 31. marcu kalendárneho roka splnomocnencovi pre ochranu verejných záujmov  (ďalej len „splnomocnenec“) písomné oznámenie, v ktorom uvedie
a) či spĺňa podmienky nezlučiteľnosti štátnej funkcie s inými funkciami, zamestnaniami a činnosťami podľa osobitného zákona^),

^) čl. 5 ústavného zákona č. .../2001 Z. z.

b) aké zamestnanie vykonáva v pracovnom pomere alebo obdobnom pracovnom vzťahu a akú podnikateľskú činnosť vykonáva popri výkone štátnej funkcie,   
c) aké má iné funkcie v štátnych orgánoch a orgánoch územnej samosprávy, v orgánoch právnických osôb vykonávajúcich podnikateľskú činnosť, v orgánoch iných právnických osôb, a z ktorých uvádzaných funkcií mu plynú funkčné alebo iné požitky alebo iný príjem,
d) svoje príjmy dosiahnuté v uplynulom kalendárnom roku z výkonu štátnej funkcie a z iných funkcií, zamestnaní a činností, v ktorých vykonávaní pokračuje aj po ujatí sa výkonu štátnej funkcie,  
e) svoje majetkové pomery a majetkové pomery manžela a ďalších osôb žijúcich s ním v domácnosti^) spôsobom podľa § 4,

^) § 115 Občianskeho zákonníka.

f) dary, ktoré mu boli počas uplynulého kalendárneho roka poskytnuté nad rámec uvedený v § 2 písm. d), ak nejde o dar od blízkej osoby^); súčasne uvedie údaje o darcoch.

^) §  116 Občianskeho zákonníka.

(2) Súčasťou písomného oznámenia podľa odseku 1 sú aj
a) údaje o tom, kedy a ako sa vykonávanie funkcií, zamestnaní a činností, ktoré sú podľa osobitného zákona označené ako nezlučiteľné s vykonávaním štátnej funkcie^3), skončilo alebo skončí, ak ide o ústavného činiteľa alebo štátneho funkcionára, ktorý podáva písomné oznámenie prvý raz po ustanovení do štátnej funkcie,
b) meno, priezvisko a adresu trvalého pobytu fyzickej osoby alebo názov a sídlo právnickej osoby, s ktorou je ústavný činiteľ alebo štátny funkcionár v pracovnom pomere alebo obdobnom pracovnom vzťahu popri výkone svojej štátnej funkcie.

(3) Vzor tlačiva, na ktorom sa podávajú písomné oznámenia podľa odseku 1 ustanoví Národná rada Slovenskej republiky uznesením.

§ 4
Majetkové priznanie

(1) Ústavný činiteľ a štátny funkcionár oznamuje majetkové pomery v majetkovom priznaní.

(2) Majetkové priznanie musí obsahovať údaje o
a) nehnuteľnom majetku, vrátane údajov o právnom dôvode a dátume nadobudnutia tohto majetku a ceny jeho obstarania, pri bezodplatnom nadobudnutí ceny podľa osobitného predpisu^),

^) Vyhláška Ministerstva financií Slovenskej republiky č. 465/1991 Zb. o cenách stavieb, pozemkov, trvalých porastov, úhradách za zriadenie práva osobného užívania pozemkov a náhradách za dočasné užívanie pozemkov v znení neskorších predpisov.

b) hnuteľnej veci, ktorej hodnota presahuje 200 000 Sk, vrátane údajov o právnom dôvode a dátume nadobudnutia tejto veci, ceny obstarania, a pri bezodplatnom nadobudnutí ceny obvyklej,
c) majetkovom práve a inej majetkovej hodnote, ktorých hodnota presahuje 200 000 Sk, vrátane údajov o právnom dôvode tohto majetkového práva alebo inej majetkovej hodnoty, pri odplatnom prevode ceny obstarania, pri bezodplatnom nadobudnutí ceny obvyklú,
d) pôžičke a úvere, ktorých nesplatená (zostatková) hodnota presahuje 200 000 Sk, vrátane údajov o jej poskytovateľovi, dátume ich nadobudnutia a spôsobe splácania,
e) prevode svojho nehnuteľného majetku, hnuteľnej veci, ktorej hodnota presahuje 500 000 Sk, majetkového práva alebo inej majetkovej hodnoty, ktorých hodnota presahuje 500 000 Sk, na iné osoby.

(3) Ústavný činiteľ a štátny funkcionár oznamuje v majetkovom priznaní aj majetkové pomery svojho manžela a ďalších osôb žijúcich s ním v domácnosti^4), v rozsahu podľa odseku 2. Ak manželia uzavreli dohodu o zúžení alebo rozšírení zákonom určeného rozsahu bezpodielového spoluvlastníctva alebo o správe spoločného majetku^) oznamuje ústavný  činiteľ a štátny funkcionár majetkové pomery svojho manžela v majetkovom priznaní oddelene od svojich majetkových pomerov. Rovnako oddelene od svojich majetkových pomerov oznamuje ústavný činiteľ a štátny funkcionár majetkové pomery ďalších osôb žijúcich s ním v domácnosti, okrem nezaopatrených detí^).

^) § 143a Občianskeho zákonníka.

^) § 4 zákona č. 193/1994 Z. z. o prídavkoch na deti a o príplatku k prídavkom na deti v znení neskorších predpisov.

(4) Súčasťou majetkového priznania je aj čestné vyhlásenie ústavného činiteľa a štátneho funkcionára, že nemá vedomosť o takých príjmoch osôb žijúcich s ním v domácnosti, ktoré možno považovať za nezdanené príjmy alebo za príjmy z nestatočných zdrojov. 

§ 5

(1) Splnomocnenec prekontroluje úplnosť písomných oznámení podľa § 3 ods. 1 a 2  a predloží ich Výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre ochranu verejných záujmov (ďalej len „výbor). Ak ústavný činiteľ alebo štátny funkcionár nepredloží v lehote podľa § 3 ods. 1 písomné oznámenie alebo ak v ňom chýbajú niektoré údaje, vyzve ho splnomocnenec na dodatočné predloženie písomného oznámenia alebo doplnenie chýbajúcich údajov, v lehote najneskôr do 15 dní od doručenia výzvy.

(2) Ak má výbor pochybnosti o úplnosti alebo správnosti údajov uvedených v písomnom oznámení, môže vyzvať ústavného činiteľa alebo štátneho funkcionára, aby doplnil alebo spresnil údaje, ktoré vyvolali pochybnosti a to najneskôr do 15 dní od doručenia výzvy a zároveň môže poveriť splnomocnenca, aby preskúmal tieto údaje za súčinnosti príslušných daňových orgánov a iných orgánov verejnej správy; príslušné daňové orgány a iné orgány verejnej správy sú povinné poskytnúť splnomocnencovi potrebné informácie a vysvetlenia, a na žiadosť aj overiť, či údaje uvedené v písomných oznámeniach zodpovedajú údajom v ich dokumentácii. 

(3)  Splnomocnenec v súčinnosti s predsedom výboru spracuje najneskôr do 30. júna správu o zisteniach podľa odsekov 1 a 2, v ktorej uvedie najmä
a) zoznam ústavných činiteľov a štátnych funkcionárov, ktorí predložili písomné oznámenie v lehote podľa § 3 ods. 1,
b) zoznam ústavných činiteľov a štátnych funkcionárov, ktorí predložili písomné oznámenie v dodatočnej lehote podľa odseku 1 druhá veta,
c) zoznam ústavných činiteľov a štátnych funkcionárov, ktorí nepredložili písomné oznámenie ani v dodatočnej lehote,
d) zoznam ústavných činiteľov a štátnych funkcionárov, pri ktorých výbor uplatnil postup podľa odseku 2, vrátane výsledku svojich zistení
e) prílohu, ktorej obsah tvoria písomné oznámenia ústavných činiteľov a štátnych funkcionárov.

(4) Správa podľa odseku 3 sa po prerokovaní vo výbore sa zverejňuje na internetovej stránke Národnej rady Slovenskej republiky. Nezverejňujú ani nesprístupňujú sa údaje, ktoré by umožnili identifikáciu nehnuteľného majetku, hnuteľných vecí, majetkových práv a iných majetkových hodnôt podľa § 4 ods. 2 písm. a),  b) a c).

TRETIA ČASŤ
OZNÁMENIE O ROZPORE ZÁUJMOV

§ 6

Ústavný činiteľ je povinný počas rokovania orgánu, na ktorom vystúpi v rozprave alebo predloží návrh, pred schválením alebo rozhodnutím vo veci oznámiť, že má na veci, o ktorej sa rozhoduje, osobný záujem^). Ak ústavný činiteľ nevystúpi v rozprave, oznámenie urobí na výzvu predsedajúceho najneskôr pred začatím hlasovania. Podrobnosti upravia rokovacie poriadky príslušných orgánov.

^)  Čl. 3 písm. d) ústavného zákona č. .../2002 Z. z.

                                                     
ŠTVRTÁ ČASŤ
KONANIE VO VECIACH OCHRANY VEREJNÉHO ZÁUJMU PRI VÝKONE
FUNKCIÍ ÚSTAVNÝCH ČINITEĽOV A ŠTÁTNYCH FUNKCIONÁROV

§ 7

(1) Výbor začne konanie vo veci ochrany verejného záujmu pri výkone funkcií ústavných činiteľov a štátnych funkcionárov (ďalej len „konanie“) z vlastného podnetu alebo na návrh splnomocnenca (ďalej len „návrh“), ak 
a) preskúmanie podľa § 5 ods. 2 nevyvrátilo pochybnosti o úplnosti a správnosti údajov uvedených v písomnom oznámení,
b) sú pochybnosti o tom, či majetok uvedený v majetkovom priznaní bol nadobudnutý z príjmov uvedených podľa § 3 ods. 1 písm. d) v uplynulom období počas výkonu štátnej funkcie,
c) zistenia nasvedčujú tomu, že dotknutý ústavný činiteľ alebo štátny funkcionár porušil niektoré z povinností alebo obmedzení ustanovených osobitným zákonom^),

^) Čl. 4 a 6 ústavného zákona č. .../2001 Z. z.

d) zistenia nasvedčujú, že ústavný činiteľ alebo štátny funkcionár vykonáva popri štátnej funkcii inú funkciu, zamestnanie alebo činnosť, ktoré sú v osobitnom zákone označené ako nezlučiteľné s štátnou funkciou^3).

(2) Návrh na začatie konania musí obsahovať označenie dotknutého ústavného činiteľa alebo štátneho funkcionára, proti ktorému smeruje, označenie niektorého z dôvodov uvedených v § 1 a označenie dôkazov, zistení alebo iných informácií, z ktorých vychádza. 

§ 8

Výbor umožní ústavnému činiteľovi alebo štátnemu funkcionárovi, proti ktorému sa konanie vedie, aby sa vyjadril ku všetkým skutočnostiam uvedeným v návrhu. Výbor si môže vyžiadať stanovisko príslušných štátnych orgánov, právnických osôb a fyzických osôb; tieto sú povinné žiadosti vyhovieť.  Výbor môže vykonať aj ďalšie dokazovanie, ak je to potrebné. 

§ 9

(1) Výbor vypracuje o výsledku prerokovania návrhu písomnú správu pre Národnú radu Slovenskej republiky obsahujúcu stanovisko výboru. Písomnú  správu schvaľuje výbor uznesením. Na schválenie uznesenia je potrebný súhlas nadpolovičnej väčšiny všetkých členov výboru. Ak výbor neprijme uznesenie, konanie zastaví. 

(2) Súčasťou stanoviska výboru je aj návrh na rozhodnutie vo veci ochrany verejných záujmov pri výkone funkcií ústavných činiteľov a štátnych funkcionárov (ďalej len „rozhodnutie“) v ktorom sa uvedie:
a) v čom svojim konaním alebo opomenutím ústavný činiteľ alebo štátny funkcionár porušil povinnosti alebo obmedzenia ustanovené osobitným zákonom^1) alebo týmto zákonom,
b) ak ide o konanie začaté z dôvodu uvedeného v § 7 ods. 1 písm. d),  aj povinnosť zanechať funkciu, zamestnanie alebo činnosť, ktorá sa označila ako rozporná s výkonom štátnej funkcie.     

§ 10

Národná rada Slovenskej republiky návrh výboru na rozhodnutie prerokuje a rozhodne o ňom hlasovaním. Návrh je schválený ak s ním vysloví súhlas nadpolovičná väčšina všetkých poslancov. Rozhodnutie Národnej rady Slovenskej republiky je konečné. 

§ 11
Právoplatnosť a vykonateľnosť rozhodnutia

(1) Rozhodnutie je právoplatné dňom jeho doručenia dotknutému ústavnému činiteľovi alebo štátnemu funkcionárovi. Rozhodnutie sa zároveň doručuje aj tomu, kto dotknutého ústavného činiteľa alebo štátneho funkcionára ustanovil do funkcie. Ak sa rozhodnutím rozhodlo aj o odstúpení veci príslušnému daňovému orgánu, doručí sa rozhodnutie aj tomuto orgánu. Ak sa rozhodnutím rozhodlo aj o odstúpení veci orgánu činnému v trestnom konaní, doručí sa rozhodnutie príslušnému orgánu prokuratúry; odstúpenie má účinky oznámenia podľa osobitného zákona^).

^) § 158 Trestného poriadku.

	(2) Ak je súčasťou rozhodnutia aj povinnosť zanechať funkciu, zamestnanie alebo činnosť, ktoré boli označené ako rozporné s výkonom štátnej funkcie, je ústavný činiteľ alebo štátny funkcionár, ktorého sa rozhodnutie týka, povinný ich zanechať alebo urobiť právne relevantný úkon na ich zanechanie a oznámiť to výboru najneskôr do pätnástich dní od doručenia rozhodnutia.
(3) Ak dotknutý ústavný činiteľ alebo štátny funkcionár povinnosť uvedenú v odseku 3 v ustanovenej lehote nesplní, má sa za to, že sa dňom uplynutia tejto lehoty vzdal  štátnej funkcie.
(4)  Ak výbor po oznámení ústavného činiteľa alebo štátneho funkcionára podaného podľa odseku 3 zistí, že tento vo výkone funkcie, zamestnania alebo činnosti, ktoré boli označené ako rozporné s výkonom štátnej funkcie, pokračuje, oznámi to bezodkladne tomu, kto ho do štátnej funkcie ustanovil; ten je ho povinný na základe oznámenia výboru zo štátnej funkcie bezodkladne odvolať.
(5)  Ak sa zistenie výboru podľa odseku 5 dotýka prezidenta Slovenskej republiky alebo poslanca Národnej rady Slovenskej republiky zverejní sa na internetových stránkach Národnej rady Slovenskej republiky. Odo dňa zistenia výboru podľa odseku 5 sa prezidentovi Slovenskej republiky alebo poslancovi Národnej rady Slovenskej republiky pozastaví vyplácanie platu, ktorý im patrí podľa osobitného zákona^) až do splnenia povinnosti podľa odseku 3. 

^) § 2 a § 10 zákona č. 120/1993 Z. z. o platových pomeroch niektorých ústavných činiteľov v znení neskorších predpisov.

PIATA ČASŤ
PRECHODNÉ USTANOVENIE

§ 12

Ústavní činitelia a štátni funkcionári podajú písomné oznámenie podľa § 3 ods. 1 a 2 prvý raz za kalendárny rok 2002.

Čl. II

Zákon č. 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky v znení nálezu Ústavného súdu Slovenskej republiky č. 77/1998 Z. z. a zákona č. 86/2000 Z. z.  sa mení a dopĺňa takto:

1. V § 7 ods. 1 sa slová „Výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre nezlučiteľnosť funkcií štátnych funkcionárov^11) (ďalej len „výbor pre nezlučiteľnosť funkcií“)“ nahrádzajú slovami „Výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre ochranu verejných záujmov (ďalej len „výbor pre ochranu verejných záujmov“).“.

2. V § 7 ods. 2 sa slová „výboru pre nezlučiteľnosť funkcií“ nahrádzajú slovami „výboru pre ochranu verejných záujmov“. 

3. § 9 znie:      
„§ 9
Ochrana verejného záujmu a zamedzenie rozporu záujmov

Povinnosti a obmedzenia poslancov, ktoré sú zamerané na ochranu verejného záujem a zamedzenie vzniku rozporu osobného záujmu s verejným záujmom pri výkone ich funkcie a uplatnenie zodpovednosti za ich neplnenie alebo porušovanie ustanovujú osobitné zákony^14).“.

Poznámka pod čiarou k odkazu 14) znie:
„^14) Ústavný zákon č. .../2002 Z. z. o ochrane verejného záujmu pri výkone funkcií verejných činiteľov. Zákon č. .../2002 Z. z. o ochrane verejného záujmu pri výkone funkcií ústavných činiteľov a niektorých štátnych funkcionárov a zmene a doplnení zákona č. 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov.“.

4.  V § 27 sa za odsek 7 vkladá nový odsek 8, ktorý znie:

     „(8) Ak má poslanec na veci, o ktorej sa rokuje, osobný záujem^33a), je povinný o tom informovať na začiatku svojho vystúpenia v rozprave.“.

Poznámka pod čiarou k odkazu 33a znie:
„^33a) Čl. 3 písm. d) ústavného zákona č. .../2002 Z. z.“

Doterajšie odseky 8 a 9 sa označujú ako odseky 9 a 10.

5. V § 28 sa dopĺňa odsekom 3, ktorý znie:
„(3) Na vystúpenie rečníka, ktorému bolo udelené slovo podľa odseku 1 alebo 2 sa použije ustanovenie § 27 ods. 8.“.                    

6. V § 45 ods. 2 sa slová „výbor pre nezlučiteľnosť funkcií“ nahrádzajú slovami „výbor pre ochranu verejných záujmov“.  

7. § 58 vrátane nadpisu znie:

§ 58
Výbor pre ochranu verejných záujmov

      Výbor pre ochranu verejných záujmov najmä
a) preskúmava v súčinnosti so splnomocnencom pre ochranu verejných záujmov či poslanci, iní ústavní činitelia a štátni funkcionári nevykonávajú funkciu, zamestnanie alebo činnosť, ktorá je nezlučiteľná s výkonom ich štátnej funkcie podľa osobitných predpisov 14),
b) preskúmava v súčinnosti so splnomocnencom pre ochranu verejných záujmov či konanie alebo opomenutie poslancov, iných ústavných činiteľov a štátnych funkcionárov nie je v rozpore s osobitnými predpismi ^14),
c) o výsledkoch svojich zistení podľa písm. a) a b) predkladá národnej rade návrhy na rozhodnutia.“.

8. Za § 61 sa vkladá nový § 61a, ktorý znie: 

„§ 61a
Splnomocnenec pre ochranu verejných záujmov

(1) Národná rada volí na obdobie šiestich rokov a odvoláva splnomocnenca pre ochranu verejných záujmov (ďalej len „splnomocnenec“), ktorý v súčinnosti s výborom pre ochranu verejných záujmov plní úlohy vyplývajúce z osobitných predpisov ^14).

(2) Návrhy na voľbu splnomocnenca môžu podávať  najmenej 15 poslancov alebo výbor pre ochranu verejných záujmov. Za splnomocnenca môže byť zvolený občan Slovenskej republiky, ktorý je voliteľný za poslanca Národnej rady Slovenskej republiky   a v deň voľby dosiahol vek 35 rokov. Splnomocnenec nemôže byť členom politickej strany ani politického hnutia. 

(3) Splnomocnenec vykonáva svoju funkciu ako svoje zamestnanie. Počas výkonu funkcie mu prislúcha plat poslanca. Jeho pracovnoprávne postavenie upravuje osobitný zákon^50a). Výkon funkcie splnomocnenca je nezlučiteľný s funkciou v inom orgáne verejnej moci, s pracovným pomerom, s obdobným pracovným vzťahom, s podnikateľskou činnosťou, s členstvom v riadiacom alebo kontrolnom orgáne právnickej osoby, ktorá vykonáva podnikateľskú činnosť, ani s inou hospodárskou alebo zárobkovou činnosťou, okrem správy vlastného majetku, vedeckej, pedagogickej, literárnej alebo umeleckej činnosti.     

(4) Národná rada odvolá splnomocnenca  z funkcie ak
a) bol právoplatne odsúdený za trestný čin,
b) stratí voliteľnosť,
c) vykonáva funkciu, zamestnanie alebo činnosť, ktorá je nezlučiteľná s výkonom jeho funkcie, 
d) mu zdravotný stav dlhodobo, najmenej však počas troch mesiacov, nedovoľuje riadne vykonávať úlohy vyplývajúce z jeho funkcie.“.

Poznámka pod čiarou k odkazu 50a) znie:
„^50a)  Zákon č. 312/2001 Z. z. o štátnej službe a o zmene a doplnení niektorých zákonov.“.

9. V § 87 ods. 2 sa slová „výboru pre nezlučiteľnosť funkcií“ nahrádzajú slovami „výboru pre ochranu verejných záujmov“.

10. V § 107 ods. 2 sa slová „výboru pre nezlučiteľnosť funkcií“ nahrádzajú slovami „výboru pre ochranu verejných záujmov“.

11.  V § 108 ods. 3 sa slová „výboru pre nezlučiteľnosť funkcií“ nahrádzajú slovami „výboru pre ochranu verejných záujmov“.

12. V § 109 ods. 3 sa slová „výboru pre nezlučiteľnosť funkcií“ nahrádzajú slovami „výboru pre ochranu verejných záujmov“.

                                                             Čl. III

                               Tento zákon nadobúda účinnosť 1. mája 2002.

Dôvodová správa

Všeobecná časť

      	Návrh tohto zákona sa predkladá ako pracovný návrh spolu s návrhom ústavného zákona o ochrane verejného záujmu pri výkone funkcií verejných činiteľov. 
Ich spoločným cieľom je ustanoviť za účelom ochrany verejného záujmu pre ústavných činiteľov, ale i ďalšie kategórie verejných činiteľov, osobitné povinnosti a obmedzenia, vrátane zákazu výkonu niektorých funkcií, zamestnaní a činností paralelne s výkonom verejnej funkcie, ustanoviť systém kontroly ich dodržiavania a uplatnenie zodpovednosti za ich porušenie. 
       	Tieto povinnosti a obmedzenia by mali zamedziť alebo aspoň obmedziť vznik situácií, keď verejný činiteľ rozhoduje v rozpore záujmov, t. j. keď môže svojim rozhodnutím zabezpečiť sebe alebo svojim blízkym osobný prospech na úkor verejného záujmu.        
       	Predmetom spomínaného ústavného zákona sú predovšetkým hmotno-právne ustanovenia (ustanovenie osobitných povinností a obmedzení verejných činiteľov), u ktorých je žiadúca a možná ústavná rigidita, a tiež také ďalšie procesno-právne ustanovenia všeobecného charakteru, ktoré je možné vzťahovať na všetky kategórie verejných činiteľov, ktoré by mali podliehať novej ústavnej a zákonnej úprave tzv. konfliktu záujmov. 
      	Predkladaný návrh zákona má charakter vykonávacieho právneho predpisu, ktorého hlavným účelom je ustanoviť podrobnosti o spôsobe kontroly dodržiavania osobitných povinností a obmedzení ústavnými činiteľmi a niektorými štátnymi funkcionármi (štátnymi tajomníkmi a vedúcimi ústredných orgánov štátnej správy, ktorí nie sú členmi vlády Slovenskej republiky), ustanovených ústavným zákonom o ochrane verejného záujmu pri výkone funkcií verejných činiteľov, a uplatnení ich zodpovednosti za porušenie týchto povinností a obmedzení.
      	Dôsledné premietnutie predmetnej problematiky do právneho poriadku  vyžaduje aj zmeny a doplnky zákona o rokovacom poriadku, ktoré sú súčasťou predkladaného návrhu.   
      	Predkladaný návrh zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky a platnými medzinárodnými záväzkami Slovenskej republiky. Schválenie návrhu si vyžiada zvýšené nároky na štátny rozpočet súvisiace s ustanovením funkcie splnomocnenca pre ochranu verejných záujmov (viď novo navrhovaný § 61a zákona o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky). Iné požiadavky na štátny rozpočet a pracovné sily návrh nepredpokladá. Administratívne a iné práce súvisiace s činnosťou splnomocnenca, by mal zabezpečovať súčasne existujúci aparát výboru pre nezlučiteľnosť funkcií štátnych funkcionárov.   

Osobitná časť

K čl. I    

K § 1

     	V úvodnom ustanovení sa vymedzuje v súlade s legislatívnymi zvyklosťami účel predkladaného zákona (viď vyššie – všeobecná časť dôvodovej správy).

K § 2

     	Na účely predkladaného návrhu zákona sa v § 2 definujú základné pojmy.
     	Do pojmu „ústavný činiteľ“ [písmeno a)] nie sú z existujúcich ústavných funkcií zahrnutí sudcovia všeobecných súdov, vzhľadom nato, že mechanizmus kontroly dodržiavania predmetných povinností a obmedzení, ako aj spôsob uplatnenia ich zodpovednosti bude predmetom novely zákona č. 385/2000 Z. z. o sudcoch a prísediacich. Z obdobného dôvodu je pomerne úzka, a len na účely tohto zákona použiteľná, i definícia „štátneho funkcionára“ [písmeno b)], vzhľadom na to, že vo vzťahu k ďalším štátnym funkcionárom upraví predmetnú problematiku zákon o štátnej službe. 
     	Definovanie pojmu „štátna funkcia“ [písmeno c)], je vzhľadom na systematiku a legislatívny jazyk predkladaného návrhu zákona jednoznačné a nemalo by v praxi vyvolať žiadne problémy.     
Pojem „dar“ bol pre účely úpravy problematiky tzv. konfliktu záujmov definovaný na úrovni ústavného zákona (čl. 2 písm. d) ústavného zákona č. 119/1995 Z. z.). Takéto riešenie sa v praxi javilo ako málo flexibilné. Naviac doposiaľ platná definícia bola vnútorne rozporná z hľadiska možnosti jej obchádzania prijímaním darov resp. iných bezodplatných plnení nižšej hodnoty, ako predpokladala legálna definícia v určitom časovom úseku. Prijímanie takýchto darov nepodliehalo vykazovacej povinnosti podľa čl. 9 ústavného zákona č. 119/1995 Z. z. a de iure nebolo ani porušením povinnosti podľa čl. 3 ods. 1 písm. b) ústavného zákona č. 119/1995 Z. z., hoci bolo evidentne v rozpore s účelom tohto ústavného zákona. Vychádzajúc z týchto skúsenosti sa teraz navrhuje na úrovni ústavného zákona ustanoviť všeobecnú povinnosť neprijímať dary alebo navádzať iného na poskytovanie darov v súvislosti s výkonom verejnej funkcie a na úrovni vykonávacieho zákona definovať pojem dar na účely plnenia vykazovacej povinnosti [pozri § 3 ods. 1 písm. f) tohto návrhu].

K § 3
  
     	Ústavný zákon o ochrane verejného záujmu pri výkone funkcií verejných činiteľov ustanovuje verejným činiteľom povinnosť pravidelne predkladať príslušným orgánom písomné oznámenia, ktorých súčasťou sú informácie o dodržiavaní osobitných povinností a obmedzení ustanovených týmto ústavným zákonom, informácie o iných zárobkových aktivitách verejných činiteľov a ich majetkových pomeroch a majetkových pomeroch ich manžela a ďalších osôb žijúcich s nimi v domácnosti, vrátane príjmov verejných činiteľov dosiahnutých v sledovanom období. Účelom tejto oznamovacej povinnosti je vytvoriť podmienky na kontrolu dodržiavania povinností a obmedzení ustanovených spomínaným ústavným zákonom.
     	V predkladanom návrhu zákona sa táto povinnosť konkretizuje, tým že sa ustanovuje orgán, ktorému sa tieto písomné oznámenia majú predkladať (splnomocnenec pre ochranu verejných záujmov) a konkretizuje sa obsah písomného oznámenia. Zároveň sa oproti ústavnému zákonu rozširuje obsah písomného oznámenia o vykázanie darov a iných bezodplatných plnení, ktoré boli počas sledovaného obdobia ústavnému činiteľovi a štátnemu funkcionárovi poskytnuté.
      	Oznamovacia povinnosť sa bude uskutočňovať na úradnom tlačive, ktorého vzor určí Národná rada Slovenskej republiky uznesením (ods. 3).

K § 4  

    	Ustanovuje sa obsah majetkového priznania prostredníctvom, ktorého bude ústavný činiteľ resp. štátny funkcionár deklarovať svoje majetkové pomery a majetkové pomery manžela ďalších osôb žijúcich s nim v domácnosti. 
     	Doposiaľ deklarovali ústavní činitelia svoje majetkové pomery v obdobnom rozsahu ako ostatní občania predkladajúci majetkové priznania v zmysle zákona č. 511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov a o zmenách v sústave územných finančných orgánov v znení neskorších predpisov (§ 40). Takýto rozsah majetkového priznania sa na účely tejto právnej úpravy javí ako nevyhovujúci. Z tohto dôvodu sú obsahové požiadavky na obsah majetkového priznania koncipované v odseku 2 širšie. Základné východisko pre vecné i legislatívno-technické  vyjadrenie požiadaviek na obsah majetkového priznania ústavných činiteľov a štátnych funkcionárov v tomto návrhu predstavovala dikcia § 28 zákona č. 154/2001 Z. z. o prokurátoroch a právnych čakateľoch prokuratúry. Vďaka tomuto postupu sa dosiahne potrebná vecná i obsahová zhoda analogických ustanovení v platnom právnom poriadku.

K § 5

    	Upravuje sa postup príslušných orgánov po predložení písomných oznámení ústavných činiteľov a štátnych funkcionárov podľa § 3.
     	Navrhuje sa, aby v prvej fáze sumarizoval písomné oznámenia predložené podľa § 3 ods. 1 a 2 splnomocnenec pre ochranu verejných záujmov. Obsahom tejto činnosti by malo byť zisťovanie, či všetci ústavní činitelia a štátni funkcionári, ktorí podliehajú oznamovacej povinnosti predložili včas tieto písomné oznámenia a či sú v ňom zahrnuté všetky údaje požadované podľa § 3 ods. 1 a 2. Ak niektorý ústavný činiteľ alebo štátny funkcionár nepredloží písomné oznámenie v zákonnej lehote alebo v ňom chýbajú niektoré údaje, vyzve ho splnomocnenec pre ochranu verejných záujmov o ich dodatočné predloženie v lehote, ktorá nesmie byť dlhšia ako 15 dní a následne predloží písomné oznámenia výboru pre ochranu verejných záujmov.
      	Zatiaľ čo splnomocnenec pre ochranu verejných záujmov by mal hodnotiť predložené písomné oznámenia z formálneho hľadiska („sumarizuje“), výbor by mal mať v zmysle navrhovaného odseku 2 právo hodnotiť ich z hľadiska obsahu, t. j. posudzovať či v ňom boli uvedené úplné a správne (pravdivé) údaje. Za tým účelom bude môcť v zmysle návrhu vyzvať dotknutého ústavného činiteľa alebo štátneho funkcionára o doplnenie alebo spresnenie údajov a zároveň poveriť splnomocnenca pre ochranu verejných záujmov o ich preskúmanie za súčinnosti orgánov verejnej správy, ktoré disponujú na tieto účely relevantnými informáciami, z hľadiska úloh, ktoré vykonávajú na základe osobitných zákonov (napr. daňové orgány disponujú daňovými priznaniami a pod.). V návrhu sa ustanovuje povinnosť týchto orgánov poskytnúť splnomocnencovi pre ochranu verejných záujmov potrebnú súčinnosť.  
      	V odseku 3 sa navrhuje ustanoviť povinnosť splnomocnencovi pre ochranu verejných záujmov v súčinnosti s predsedom výboru vypracovať o zisteniach súvisiacich s kontrolou predložených písomných oznámení. Zároveň sa ustanovujú základné náležitosti tejto správy.
      	V súlade s požiadavkou verejnej kontroly sa správa bude v zmysle návrhu po prerokovaní vo výbore zverejňovať na internetových stránkach Národnej rady Slovenskej republiky. Zverejneniu by nemali podliehať údaje, ktoré by umožnili identifikáciu nehnuteľného majetku, hnuteľnej veci, majetkového práva alebo inej majetkovej hodnoty, ktoré sú predmetom majetkového priznania. Zmyslom takéhoto obmedzenia je zabezpečiť ochranu osoby a majetku verejných činiteľov pred potencionálnymi páchateľmi násilnej a majetkovej trestnej činnosti, ako aj ochranu ich súkromia. Z obsahu navrhovanej dikcie teda vyplýva, že vo vzťahu k majetkovým pomerom verejných činiteľov by mali podliehať zverejneniu najmä kvantitatívne údaje, čo sa vzhľadom na účel tejto úpravy javí ako dostatočné.

K § 6

    	Aj keď osobitné povinnosti a obmedzenia, vrátane zákazu výkonu niektorých funkcií, zamestnaní a činností paralelne s výkonom príslušnej štátnej funkcie uložené ústavným činiteľom a štátnym funkcionárom ústavným zákonom o ochrane verejného záujmu pri výkone funkcií verejných činiteľov pravdepodobne výrazne obmedzia vznik situácií, keď sa príslušný verejný činiteľ ocitne v rozpore záujmov, nie je možné absolútne prostredníctvom právnych nástrojov vylúčiť takéto situácie.
    	Za tým účelom sa ustanovuje povinnosť ústavného činiteľa resp. štátneho funkcionára oznámiť skutočnosť, že na veci, o ktorej sa rozhoduje má osobný záujem. Upravuje sa povinnosť oznámiť rozpor záujmov na rokovaní kolektívneho orgánu buď pred vystúpením v rozprave alebo najneskôr pred hlasovaním o predmetnej veci (ak ústavný činiteľ v rozprave nevystúpi).

K § 7

     	V tomto ustanovení sa upravuje konanie vo veciach ochrany verejného záujmu pri výkone funkcií ústavných činiteľov a štátnych funkcionárov (ďalej len „konanie“).  
     	V doposiaľ platnom ústavnom zákone č. 119/1995 Z. z. nebola dostatočne odlíšená úprava kontroly riadneho plnenia oznamovacej, deklaračnej a vykazovacej  povinnosti ústavných činiteľov od samotného konania vo veci rozporu záujmov (viď čl. 12 ods. 1 až 4 ústavného zákona č. 119/1995 Z. z.). Novo navrhovaná úprava tento nedostatok odstraňuje. 
      	V zmysle návrhu konanie môže začať buď z vlastnej iniciatívy výboru na ochranu verejných záujmov alebo na návrh splnomocnenca pre ochranu verejných záujmov. Konanie sa môže začať len z dôvodov taxatívne vymenovaných.
      	V odseku 2 sa uvádzajú obligatórne náležitosti, ktoré musí obsahovať návrh na začatie konania, ako aj oprávnenie výboru požiadať navrhovateľa o doplnenie svojho návrhu v lehote určenej výborom. Ak navrhovateľ svoj návrh v určenej lehote nedoplní, výbor konanie zastaví.  
       K § 8 a 9

V § 8 a 9 je upravený postup výboru po prijatí návrhu na začatie konania, t. j. konanie na úrovni výboru. Jeho obligatórnou súčasťou by malo byť vytvorenie priestoru na vyjadrenie sa ústavnému činiteľovi resp. štátnemu funkcionárovi, proti ktorému návrh smeruje a preskúmanie skutočností týkajúcich sa návrhu. Výbor preskúmava skutočnosti obsiahnuté v návrhu za súčinnosti príslušných orgánov verejnej správy. Fakultatívne je výbor oprávnený vykonať i ďalšie dokazovanie. Konanie na úrovni výboru končí vypracovaním písomnej správy obsahujúcej aj stanovisko výboru. Výbor prijíma písomnú správu hlasovaním. Správa je schválená ak s ňou vyjadrí súhlas aspoň nadpolovičná väčšina všetkých členov výboru.
      	Súčasťou stanoviska výboru je aj návrh na rozhodnutie vo veci ochrany verejných záujmov.      	

K § 10
 
      	O návrhu rozhoduje Národná rada Slovenskej republiky nadpolovičnou väčšinou všetkých poslancov. Rozhodnutie národnej rady je konečné.

K § 11

V tomto ustanovení sa upravujú právne účinky rozhodnutia o ochrane verejných záujmov. Rozhodnutie je právoplatné dňom jeho doručenia dotknutému ústavnému činiteľovi alebo štátnemu funkcionárovi. V odseku 1 sa uvádzajú aj ďalšie orgány, ktorým sa rozhodnutie doručuje. 
    	    	Ak bude súčasťou rozhodnutia o ochrane verejného záujmu aj povinnosť zanechať funkciu, zamestnanie alebo činnosť, ktorá bude označená v rozhodnutí ako rozporná s výkonom príslušnej štátnej funkcie, ustanovuje sa v odseku 3 povinnosť dotknutého verejného činiteľa zanechať ich, alebo urobiť právne relevantný úkon na ich zanechanie najneskôr do 15 dní od doručenia rozhodnutia. Ak dotknutý verejný činiteľ túto povinnosť v ustanovenej lehote nesplní, konštruuje sa v odseku 4 v zhode s doposiaľ platnou úpravou (čl. 13 ods. 3 ústavného zákona č. 119/1995 Z. z.) právna fikcia, že sa márnym uplynutím tejto lehoty vzdal svojej funkcie, s právnymi účinkami jej zániku. Ak výbor pre ochranu verejných záujmov po oznámení o zanechaní funkcie, zamestnania alebo činnosti podľa odseku 3 dodatočne zistí, že dotknutý verejný činiteľ v nich napriek tomu v nich pokračuje, oznámi to orgánu, ktorý dotknutého verejného činiteľa ustanovil do funkcie, ktorý je zo zákona povinný ho na základe tejto skutočnosti odvolať bezodkladne z funkcie. Takýto postup nie je možný vo vzťahu k prezidentovi ani poslancom Národnej rady Slovenskej republiky, keďže ide o funkcie nadobudnuté priamou voľbou občanmi. Z tohto dôvodu sa vo vzťahu k nim navrhuje ustanoviť sankcia v podobe zverejnenia informácie o porušení tejto zákonnej povinnosti a pozastavenia vyplácania platu, ktorý im podľa zákona č 120/1993 Z. z. o platových pomeroch niektorých ústavných činiteľov patrí, až do okamihu dodatočného splnenia tejto povinnosti. 

K § 12

    	V záujme správnej interpretácie sa v prechodnom ustanovení ustanovuje výslovne, že oznamovaciu povinnosť v rozsahu podľa § 3 ods. 1 a 2 budú ústavní činitelia a štátni funkcionári povinní splniť za kalendárny rok 2002, t. j. k 31. marcu 2003.

K čl. II

K bodom 1 až 3, 6 a 9 až 12

      	V súvislosti z terminologickými zmenami vyplývajúcimi z  čl. I  sa navrhujú vykonať príslušné zmeny aj v príslušných ustanoveniach zákona o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky (ďalej len „rokovací poriadok“).

K bodom 3 až 5

Navrhované zmeny vyplývajú z potreby premietnutia povinností podľa Čl. I § 6 aj do textu rokovacieho poriadku. 

K bodu 7

    	Základné úlohy výboru pre ochranu verejných záujmov vyplývajúce z návrhu zákona o ochrane verejného záujmu pri výkone funkcií ústavných činiteľov a niektorých štátnych funkcionárov (čl. I) sa premietajú v kontexte s platnou vnútornou štruktúrou rokovacieho poriadku do textu § 58. 

K bodu 8

     	Výbor pre ochranu verejných záujmov bude plniť úlohy vyplývajúce z návrhu zákona obsiahnutého v čl. I v úzkej súčinnosti so splnomocnencom pre ochranu verejných záujmov, ktorý je konštruovaný ako osobitný orgán Národnej rady Slovenskej republiky. Z tohto dôvodu sa  právne postavenie splnomocnenca navrhuje upraviť v rokovacom poriadku.
      	V zmysle návrhu bude splnomocnenca voliť a odvolávať parlament (odsek 1). V odseku 2 sa ustanovujú podmienky voliteľnosti do funkcie splnomocnenca a subjekty oprávnené predložiť návrh na jeho voľbu.
       	V odseku 3 sa ustanovujú základy pracovnoprávneho postavenia splnomocnenca s odkazom na použitie ustanovení zákona o štátnej službe a ustanovením platu prislúchajúcim výkonu tejto funkcie. Vzhľadom na význam tejto funkcie sa javí aj v záujme zabezpečenia nezávislosti jej výkonu pre splnomocnenca primeraný plat, ktorý prislúcha poslancovi Národnej rady Slovenskej republiky. Za tým istým účelom sa ustanovuje v odseku 3 aj nezlučiteľnosť výkonu funkcie splnomocnenca s paralelným výkonom iných verejných funkcií a zárobkových aktivít a činností v podnikateľskej sfére.    
    	V odseku 4 sa taxatívne ustanovujú dôvody na odvolanie splnomocnenca z funkcie. Taxatívny výpočet dôvodov na odvolanie z funkcie, by mal zabezpečiť nezávislosť výkonu tejto funkcie.

Čl. III

       	Ustanovuje sa nadobudnutie účinnosti tohto zákona v primeranej legisvakančnej lehote

Doložka zlučiteľnosti návrhu zákona s právom Európskej únie

1. Navrhovateľ zákona: Skupina poslancov Národnej rady Slovenskej republiky

2. Názov návrhu zákona: Návrh zákona o ochrane verejného záujmu pri výkone funkcií ústavných činiteľov a niektorých štátnych funkcionárov a zmene a doplnení zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov

3. V práve Európskej únie je problematika návrhu zákona upravená: 

•	v článku 6 Európskej dohody o pridružení uzatvorenej medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na strane jednej a Slovenskou republikou na strane druhej podpísanej v Luxemburgu 4. októbra 1993,
•	v článku 6 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii podpísanej v Maastrichte 9. februára 1992 v znení Amsterdamskej zmluvy.

4. Návrh zákona svojou problematikou: 

Nepatrí medzi prioritné oblasti aproximácie práva uvedené v čl. 70 Európskej dohody o pridružení ani medzi priority odporúčané v Príprave asociovaných krajín strednej a východnej Európy na integráciu do vnútorného trhu Európskej únie (Biela kniha) 

5. Charakteristika právnych noriem Európskej únie: 

•	Podľa čl. 6 Európskej dohody o pridružení rešpektovanie demokratických zásad a ľudských práv zakotvených v Helsinskom Záverečnom  akte a Parížskej charte pre novú Európu, ako aj zásad trhovej ekonomiky podnecuje domácu a zahraničnú politiku zmluvných strán a vytvára podstatné prvky súčasného pridruženia.
•	Podľa čl. 6 ods. 1 Zmluvy o Európskej únii je únia založená na zásadách slobody, demokracie, právneho štátu a rešpektovaní ľudských práv a základných slobôd, zásadách, ktoré sú spoločné členským štátom. Podľa čl. 6 ods. 2 únia rešpektuje základné ľudské práva, ako ich zaručuje Európsky dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd podpísaný v Ríme 4. novembra 1950 a ktoré vyplývajú z ústavných tradícií členských štátov ako základné princípy práva Spoločenstva. 

6. Vyjadrenie stupňa kompatibility s právom Európskej únie: úplná