Príloha č. 2
					SWOT analýza                                                 
Silné stránky 	Slabé stránky 	
1.	Definovanie prevencie kriminality zákonom o prevencii kriminality.
2.	Čiastočne vybudovaný model trojúrovňového zabezpečenia prevencie kriminality (národná, regionálna a miestna úroveň).
3.	Existencia pracovísk prevencie kriminality (rada, obvodné úrady v sídlach krajov, čiastočne pracoviská prevencie kriminality na vybraných ústredných orgánoch štátnej správy, miestnej štátnej správy, špecializovanej štátnej správy, samosprávy  a mestské polície).
4.	Kontinuita strategických dokumentov SR.
5.	Rozpracovanie stratégie na podmienky krajov vo forme krajského programu. 
6.	Existencia akreditovaných vzdelávacích inštitúcií s podporou riešenia úloh v oblasti prevencie kriminality a sociálno-patologických javov (Akadémia Policajného zboru Bratislava, Paneurópska vysoká škola v Bratislave, Univerzita Konštantína Filozofa v Nitre, Trnavská univerzita, Žilinská univerzita, Vysoká škola bezpečnostného manažmentu v Košiciach). 
7.	Disponibilná sieť sociálnych a školských zariadení v oblasti prevencie kriminality (existencia Centier pedagogicko-psychologického poradenstva a prevencie, sociálnych kurátorov v rámci úradov práce, sociálnych vecí a rodiny).
8.	Realizácia preventívnych opatrení prostredníctvom preventívnych projektov na všetkých úrovniach zabezpečenia prevencie kriminality.
9.	Rastúci počet podporovaných a realizovaných projektov prevencie kriminality.
10.	Financovanie preventívnych projektov zo štátneho rozpočtu (výzva rady). 
11.	Existencia informácií o výkone preventívnej práce v zahraničí, medzinárodná spolupráca. 
12.	Spolupráca s Európskou sieťou pre prevenciu kriminality.  	1.	Legislatívne a organizačne nevyšpecifikované povinnosti samosprávy pri plnení úloh na úseku prevencie kriminality.
2.	Slabá aplikačná úroveň vybraných trestno-právnych inštitútov (tresty - domáce väzenie, povinná práca, prepadnutie majetku, zákaz pobytu, ochranné opatrenia - detencia) súdnymi orgánmi.
3.	Nedostatočné využívanie mediácie v oblasti komunitných a susedských sporov.
4.	Vysoká miera recidívy kriminality,  nedostatok postpeniterciárnych opatrení na jej elimináciu a nedostatočná prepojenosť aktivít v oblasti peniterciárnej a postpeniterciárnej starostlivosti.
5.	Nízka vzdelanostná úroveň a úroveň právneho vedomia obyvateľstva v niektorých lokalitách.
6.	Vysoká miera výskytu sociálno-patologických javov a nedostatočný výskum latentnej kriminality v rámci ohrozených komunít.
7.	Nedostatok preventívnych programov pre seniorov, detí v predškolskom veku, obete domáceho násilia, pre rodiny v kríze a pre ohrozených členov rodiny. Nedostatok disponibilných finančných prostriedkov na podporu preventívnych projektov. 
8.	Nedostatočné vzdelávanie pracovníkov prevencie kriminality na jednotlivých úrovniach.
9.	Neexistencia jednotného štatistického vykazo- vania a evidovania priestupkov.
10.	Nedostatočná komunikácia s médiami a absencia prevencie kriminality  predovšetkým na regionálnej a miestnej úrovni.
11.	Nedostatočný podiel vedy a výskumu na tvorbe stratégií prevencie kriminality, v ich aplikácií na operatívne plány prevencie kriminality.	
Príležitosti 	Ohrozenia 	
1.	Vypracovanie reálnej a konštruktívnej  stratégie.
2.	Riešenie výkonu prevencie kriminality na úrovni samosprávy - vyššie územné celky (ďalej len „VÚC“), mestá a obce (zapracovanie prevencie kriminality do územného plánovania, komunitného plánovania a plánov hospodárskeho a sociálneho rozvoja).  
3.	Vytvorenie organizačných, personálnych a materiálnych predpokladov pre účinnejšiu funkčnosť systému prevencie kriminality prostredníctvom  štátnych a samosprávnych orgánov.
4.	Vytvorenie a posilnenie partnerských väzieb v oblasti prevencie kriminality (v každom kraji) medzi ústrednými a regionálnymi orgánmi štátnej správy, orgánmi špecializovanej štátnej správy, samosprávy (VÚC, mestá a obce), cirkvami, mimovládnymi organizáciami, podnikateľskými subjektmi a vedeckými a vzdelávacími ustanovizňami.
5.	Zainteresovaním súdov do prevencie kriminality zvýšiť úroveň aplikačnej praxe nových trestno-právnych inštitútov (tresty - domáce väzenie, povinná práca, prepadnutie majetku zákaz pobytu, ochranné opatrenia - detencia) a tak dosiahnuť účinnejšiu prepojenosť aktivít v oblasti peniter- ciárnej a postpeniterciárnej starostlivosti.
6.	Vytvorenie jednotného systému štatistického vykazovania a evidovania priestupkov, a tak odstrániť nedostupnosť a nemožnosť využívania informácii orgánmi štátnej správy a samosprávy pre preventívne aktivity.
7.	Zvýšenie úrovne spolupráce medzi zriaďovateľmi škôl a školskými zariadeniami v oblasti prevencie kriminality páchaných deťmi a mládežou (podpora rodinnej výchovy a obnova dopravnej výchovy na školách, peer programy - vrstovnícke programy, video tréningy).  
8.	Aktivizovanie rodičov k spolupráci (ich aktívne zapájanie sa pri realizácii preventívnych aktivít svojich detí)  s existujúcou osvedčenou sieťou podporných inštitúcií a  neziskových mimo vládnych organizácií vo výchovnovzdelávacom procese.
9.	Podpora projektov, terénnych programov v lokalitách ohrozených kriminalitou a inými protispoločenskými činmi (s využitím študentov, dobrovoľníkov, neziskových organizácii) s cieľom znižovať kriminalitu marginálnych skupín a komunít, a tak podporovať vyrovnávanie sociálnych rozdielov medzi regiónmi.
10.	Zaangažovanie všetkých médií (celoštátne a regionálne, printové a elektronické) do prevencie kriminality (informačné kampane preventívnych aktivít) a posilnenie ich zodpovednosti pri informovaní občanov (pozitívna medializácia, plošná propagácia prijatých opatrení).
11.	Vytvorením internetového portálu prevencie kriminality vytvoriť podmienky pre zvýšenie miery informovanosti verejnosti o riešení problémov súvisiacich s kriminalitou (zapájanie občanov do aktívnej účasti, interaktívny dialóg s občanmi prostredníctvom webovej stránky).
12.	Vytvorenie systému hodnotenia účinnosti preventívnych programov.   
13.	Prehlbovanie podielu vedy a výskumu na tvorbe stratégií prevencie kriminality, v ich aplikácií na operatívne plány prevencie kriminality. 
14.	Realizácia systému špecializovaného vzdelávania v oblasti prevencie kriminality (koordinátori prevencie kriminality, príslušníci Policajného zboru, mestských polícií a odborníci pracovísk štátnej správy a samosprávy).
15.	Prehlbovanie spolupráce s medzinárodnými organizáciami.	1.	Nevyšpecifikované postavenie samosprávy (obce, mestá, VÚC) pri plnení úloh na úseku prevencie kriminality vytvára možné podmienky pre nesystémové riešenia prevencie kriminality v regiónoch.
2.	Organizačné zmeny orgánov štátnej správy ohrozujúce funkčnosť systému prevencie kriminality.
3.	Pokračujúca nedostatočná aplikačná úroveň súdov pri vybraných trestnoprávnych inštitútoch (domáce väzenie, povinná práca, prepadnutie majetku, zákaz pobytu, ochranné opatrenia - detencia) vytvára riziko možného kapacitného znefunkčnenia (poradovník čakateľov na výkon trestu odňatia slobody) peniterciárnych (väzenských) orgánov s následným nárastom recidívy páchania kriminality týmito čakateľmi. 
4.	Neexistencia jednotného štatistického vyka- zovania a evidovania v štatistickom systéme priestupkov a z toho vyplývajúca nedostupnosť a nemožnosť využívania informácií orgánmi štátnej správy a samosprávy pri ovplyvňovaní preventívnych aktivít.  
5.	Neriešenie systému nových a účinných sankcii postihu sociálno-patologických javov (priestup- kov) vytvára riziko znefunkčnenia zákonnej úpravy priestupkového konania s následným nárastom páchania latentných foriem. 
6.	Prehlbujúca sa nezamestnanosť, ktorá  vytvára riziko nárastu marginalizovaných sociálnych skupín obyvateľstva.  
7.	Neriešenie problémov rizikových, margina- lizovaných sociálnych skupín obyvateľstva (bezdomovci, nezamestnaní, dôchodcovia, deti a mládež z dysfunkčných rodín) a fragmentácia a polarizácia spoločnosti vytvára riziko nárastu páchania kriminálnych deliktov týmito sociálnymi skupinami. 
8.	Negatívny vplyv propagácie násilia, glorifikácia negatívneho hrdinu, egoizmu v médiách vytvára riziko nesprávneho utvárania postojov, uctievanie negatívnych príkladov u detí a mládeže.
9.	Absencia záujmu médií a masovokomunikačných prostriedkov na zvyšovaní právneho vedomia a informovanosti občanov o systéme prevencie kriminality, o preventívnych aktivitách a z toho vyplývajúce riziko negativistického, kriminali- zovaného hodnotenia vývoja v štáte.
10.	Nedostatočná komunikácia s médiami a z toho vyplývajúce riziko obmedzenej, resp. žiadnej medializácie prevencie kriminality, predovšetkým na regionálnej a miestnej úrovni.
11.	Ľahostajnosť, nezáujem občanov (nízka občianska angažovanosť, obava z aktívneho prístupu, uprednostňovanie anonymity, nedosta- točná akceptácia komunít, podpora generačných rozporov, strach pomáhať, strach z odplaty) k preventívnym aktivitám štátnych orgánov, samospráv a neziskových organizácií vytvára riziko nárastu kriminality a jej recidívy.
12.	Nesystémové finančné zabezpečenie širokého spektra preventívnych aktivít a z toho vyplývajúce riziko nedostatočného finančného krytia časti preventívnych aktivít.
13.	Nepostačujúca úroveň metodicko-odborného poradenstva pre široké spektrum preventívnych aktivít a z toho vyplývajúce riziko nedostatočného systému hodnotenia účinnosti preventívnych programov .
14.	Absencia orgánov prevencie kriminality na obvodných úradoch a vo väčšine miest a obcí a z toho vyplývajúce riziko nedostatočného pokrytia regiónov preventívnymi programami.
15.	Nevyužívanie vedeckých metód výskumu v oblasti prevencie kriminality.	

Zdroj: Analytické výstupy obvodných úradov v sídle krajov, vychádzajúcich  z podkladov  ostatných  orgánov  štátnej správy.