Vyhodnotenie medzirezortného pripomienkového konania

Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 301/2005 Z. z. Trestný poriadok v znení neskorších predpisov a ktorým sa menia a dopĺňajú niektoré zákony 

Spôsob pripomienkového konania	 	
Počet vznesených pripomienok, z toho zásadných	314  / 61 	
Počet vyhodnotených pripomienok	314 	
		
Počet akceptovaných pripomienok, z toho zásadných	215  / 41 	
Počet čiastočne akceptovaných pripomienok, z toho zásadných	32  / 8 	
Počet neakceptovaných pripomienok, z toho zásadných	67  / 12 	
		
Rozporové konanie (s kým, kedy, s akým výsledkom)		
Počet odstránených pripomienok		
Počet neodstránených pripomienok		

Sumarizácia vznesených pripomienok podľa subjektov
Č.	Subjekt	Pripomienky do termínu	Pripomienky po termíne	Nemali pripomienky	Vôbec nezaslali	
1 .	Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
2 .	Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky 	31 (20o,11z) 	 	 	 	
3 .	Ministerstvo financií Slovenskej republiky 	2 (2o,0z) 	 	 	 	
4 .	Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky 	10 (9o,1z) 	 	 	 	
5 .	Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky 	12 (12o,0z) 	 	 	 	
6 .	Ministerstvo dopravy, výstavby a regionálneho rozvoja Slovenskej republiky 	3 (2o,1z) 	 	 	 	
7 .	Ministerstvo pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky 	4 (4o,0z) 	 	 	 	
8 .	Ministerstvo výstavby a regionálneho rozvoja Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
9 .	Ministerstvo obrany Slovenskej republiky 	22 (22o,0z) 	 	 	 	
10 .	Ministerstvo zahraničných vecí Slovenskej republiky 	15 (15o,0z) 	 	 	 	
11 .	Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky 	16 (10o,6z) 	 	 	 	
12 .	Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky  	 	 	x 	 	
13 .	Ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
14 .	Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky 	14 (11o,3z) 	 	 	 	
15 .	Úrad vlády Slovenskej republiky 	4 (4o,0z) 	 	 	 	
16 .	Protimonopolný úrad Slovenskej republiky 	2 (0o,2z) 	 	 	 	
17 .	Štatistický úrad Slovenskej republiky 	23 (23o,0z) 	 	 	 	
18 .	Úrad geodézie, kartografie a katastra Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
19 .	Úrad jadrového dozoru Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
20 .	Úrad pre normalizáciu, metrológiu a skúšobníctvo Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
21 .	Úrad pre verejné obstarávanie 	1 (0o,1z) 	 	 	 	
22 .	Úrad priemyselného vlastníctva Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
23 .	Správa štátnych hmotných rezerv Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
24 .	Národný bezpečnostný úrad 	20 (20o,0z) 	 	 	 	
25 .	Národná banka Slovenska 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
26 .	Legislatívna rada vlády Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
27 .	Podpredseda vlády SR pre ľudské práva a národnostné menšiny 	 	 	x 	 	
28 .	Odbor aproximácie práva sekcie vládnej legislatívy Úradu vlády SR 	18 (18o,0z) 	 	 	 	
29 .	Najvyšší kontrolný úrad Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
30 .	Najvyšší súd Slovenskej republiky 	34 (22o,12z) 	 	x 	 	
31 .	Generálna prokuratúra Slovenskej republiky 	33 (25o,8z) 	 	 	 	
32 .	Konfederácia odborových zväzov Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
33 .	Asociácia zamestnávateľských zväzov a združení Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
34 .	Úrad pre reguláciu sieťových odvetví 	 	 	x 	 	
35 .	Notárska komora Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
36 .	Slovenská komora exekútorov 	 	 	 	x 	
37 .	Súdna rada Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
38 .	Zbor väzenskej a justičnej stráže 	5 (5o,0z) 	 	 	 	
39 .	Združenie sudcov Slovenska 	 	 	 	x 	
40 .	Slovenská únia nezávislého súdnictva 	 	 	 	x 	
41 .	Národná asociácia sudkýň Slovenska  	 	 	 	x 	
42 .	Republiková únia zamestnávateľov 	 	 	 	x 	
43 .	Centrum pre medzinárodnoprávnu ochranu detí a mládeže 	 	 	 	x 	
44 .	Ústredie práce, sociálnych vecí a rodiny 	 	 	 	x 	
45 .	Krajský súd v Bratislave 	 	 	 	x 	
46 .	Krajský súd v Nitre 	 	 	 	x 	
47 .	Krajský súd v Trnave 	 	 	 	x 	
48 .	Krajský súd v Trenčíne 	 	 	 	x 	
49 .	Krajský súd v Žiline 	 	 	 	x 	
50 .	Slovenská advokátska komora 	21 (10o,11z) 	 	 	 	
51 .	Okresný súd Bratislava I 	 	 	 	x 	
52 .	Okresný súd Bratislava II 	 	 	 	x 	
53 .	Okresný súd Bratislava III 	 	 	 	x 	
54 .	Okresný súd Bratislava IV 	 	 	 	x 	
55 .	Okresný súd Bratislava V 	 	 	 	x 	
56 .	Okresný súd Malacky 	 	 	 	x 	
57 .	Okresný súd Pezinok 	 	 	 	x 	
58 .	Okresný súd Trnava 	 	 	 	x 	
59 .	Okresný súd Dunajská Streda 	 	 	 	x 	
60 .	Okresný súd Galanta 	 	 	 	x 	
61 .	Okresný súd Senica 	 	 	 	x 	
62 .	Okresný súd Piešťany 	 	 	 	x 	
63 .	Okresný súd Skalica 	 	 	 	x 	
64 .	Okresný súd Trenčín 	 	 	 	x 	
65 .	Okresný súd Bánovce nad Bebravou 	 	 	 	x 	
66 .	Okresný súd Partizánske 	 	 	 	x 	
67 .	Okresný súd Nové Mesto nad Váhom 	 	 	 	x 	
68 .	Okresný súd Považská Bystrica 	 	 	 	x 	
69 .	Okresný súd Prievidza 	 	 	 	x 	
70 .	Okresný súd Nitra 	 	 	 	x 	
71 .	Okresný súd Komárno 	 	 	 	x 	
72 .	Okresný súd Levice 	 	 	 	x 	
73 .	Okresný súd Nové Zámky 	 	 	 	x 	
74 .	Okresný súd Topoľčany 	 	 	 	x 	
75 .	Okresný súd Banská Bystrica 	 	 	 	x 	
76 .	Okresný súd Brezno 	 	 	 	x 	
77 .	Okresný súd Lučenec 	 	 	 	x 	
78 .	Okresný súd Rimavská Sobota 	 	 	 	x 	
79 .	Okresný súd Zvolen 	 	 	 	x 	
80 .	Okresný súd Žiar nad Hronom 	 	 	 	x 	
81 .	Okresný súd Veľký Krtíš 	 	 	 	x 	
82 .	Okresný súd Revúca 	 	 	 	x 	
83 .	Okresný súd Žilina 	 	 	 	x 	
84 .	Okresný súd Čadca 	 	 	 	x 	
85 .	Okresný súd Liptovský Mikuláš 	 	 	 	x 	
86 .	Okresný súd Martin 	 	 	 	x 	
87 .	Okresný súd Dolný Kubín 	 	 	 	x 	
88 .	Okresný súd Námestovo 	 	 	 	x 	
89 .	Okresný súd Ružomberok 	 	 	 	x 	
90 .	Okresný súd Prešov 	 	 	 	x 	
91 .	Okresný súd Bardejov 	 	 	 	x 	
92 .	Okresný súd Humenné 	 	 	 	x 	
93 .	Okresný súd Poprad 	 	 	 	x 	
94 .	Okresný súd Stará Ľubovňa 	 	 	 	x 	
95 .	Okresný súd Svidník 	 	 	 	x 	
96 .	Okresný súd Vranov nad Topľou 	 	 	 	x 	
97 .	Okresný súd Kežmarok 	 	 	 	x 	
98 .	Okresný súd Košice I 	 	 	 	x 	
99 .	Okresný súd Košice II 	 	 	 	x 	
100 .	Okresný súd Košice-okolie 	 	 	 	x 	
101 .	Okresný súd Michalovce 	 	 	 	x 	
102 .	Okresný súd Rožňava 	 	 	 	x 	
103 .	Okresný súd Spišská Nová Ves 	 	 	 	x 	
104 .	Okresný súd Trebišov 	 	 	 	x 	
105 .	Špecializovaný trestný súd 	 	 	 	x 	
106 .	Justičná akadémia  	 	 	 	x 	
107 .	Jazykovedný ústav Ľudovíta Štúra Slovenskej akadémie vied 	 	 	 	x 	
108 .	Európske spotrebiteľské centrum 	 	 	 	x 	
109 .	Právnická fakulta Univerzity Komenského v Bratislave 	 	 	 	x 	
110 .	Právnická fakulta Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach 	 	 	 	x 	
111 .	Právnická fakulta Trnavskej univerzity v Trnave 	 	 	 	x 	
112 .	Právnická fakulta Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici 	 	 	 	x 	
113 .	Krajský súd v Banskej Bystrici 	 	 	 	x 	
114 .	Krajský súd v Košiciach 	1 (0o,1z) 	 	 	 	
115 .	Krajský súd v Prešove 	 	 	 	x 	
116 .	Štátny dopravný úrad 	 	 	 	x 	
117 .	Odbor verejného obstarávania 	 	 	 	x 	
118 .	Úrad splnomocnenca vlády SR pre územnú samosprávu, integrovaný manažment povodí a krajiny 	 	 	 	x 	
119 .	Odbor právnych služieb a odvolacích konaní 	 	 	 	x 	
120 .	Verejnosť 	14 (14o,0z) 	 	 	 	
121 .	Asociácia súdnych psychiatrov Slovenska 	1 (0o,1z) 	 	 	 	
122 .	Sociálna poisťovňa 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
123 .	Slovenská obchodná a priemyselná komora 	 	 	x 	 	
124 .	Slovenská asociácia poisťovní 	3 (3o,0z) 	 	 	 	
125 .	Slovenská informačná služba 	3 (0o,3z) 	 	 	 	
	SPOLU	314 (253o,61z) 	0 (0o,0z) 	13 	86 	

Vyhodnotenie vecných pripomienok je uvedené v tabuľkovej časti.

Vysvetlivky  k použitým skratkám v tabuľke:	
O – obyčajná	A – akceptovaná	
Z – zásadná	N – neakceptovaná	
	ČA – čiastočne akceptovaná	

Subjekt	Pripomienka	Typ	Vyh.	Spôsob vyhodnotenia	
MV SR 	K čl. I bodu 1 
V navrhovanom bode 1 § 10 ods. 20 druhej vete žiadam nahradiť slová „prezidentom Policajného zboru“ slovami „ministrom vnútra Slovenskej republiky (ďalej len „minister vnútra“).“. 
Pripomienku považujem za zásadnú. 
Odôvodnenie: Podľa zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 171/1993 Z.z. o Policajnom zbore v znení neskorších predpisov sa Policajný zbor člení na službu kriminálnej polície, službu finančnej polície, službu poriadkovej polície, službu dopravnej polície, službu železničnej polície, službu ochrany objektov, službu cudzineckej polície, službu hraničnej polície, službu osobitného určenia, službu ochrany určených osôb a inšpekčnú službu. Služby Policajného zboru pôsobia v rámci útvarov Policajného zboru, ktoré zriaďuje a zrušuje minister vnútra Slovenskej republiky. Zároveň určuje náplň ich činností a vnútornú organizáciu. Služby Policajného zboru a útvary Policajného zboru riadi prezident Policajného zboru, ak minister vnútra Slovenskej republiky neurčí inak. Prezidentovi Policajného zboru nie sú podriadené všetky útvary Policajného zboru, sekcia kontroly a inšpekčnej služby Ministerstva vnútra Slovenskej republiky ako aj úrad na ochranu ústavných činiteľov a diplomatických misií Ministerstva vnútra Slovenskej republiky sú podriadené priamo pod ministra vnútra. Do 31. marca 2011 bol priamo pod ministra vnútra Slovenskej republiky podriadený aj úrad hraničnej a cudzineckej polície Ministerstva vnútra Slovenskej republiky. Vzhľadom na to, že Policajný zbor je podriadený ministrovi vnútra Slovenskej republiky, minister určuje vnútornú organizáciu Policajného zboru a niektoré útvary sú priamo ním riadené, žiadam, aby osobou, ktorá poveruje policajta alebo príslušníka Policajného zboru podať návrh prokurátorovi, aby ustanovil agentom aj inú osobu ako príslušníka Policajného zboru, bol naďalej minister vnútra Slovenskej republiky, a nie prezident Policajného zboru. 
 	Z 	A 	 	
MV SR 	K čl. I bodu 2 
Bod 2 odporúčam zmeniť nasledovne: „V § 18 ods. 4 sa vypúšťajú slová „alebo krajského súdu“ a slová „alebo krajským súdom“. V druhej vete sú slová „alebo krajským súdom“, nie „alebo krajského súdu“. 
 	O 	A 	 	
MV SR 	K čl. I bodu 5 
Uvádzacia veta k bodu 5 by mala znieť: „V § 32 ods. 1 štvrtá až šiesta veta znie:“, prípadne „V § 32 ods. 1 štvrtá a piata veta znie:“. 
Žiadam ponechať platné znenie šiestej vety § 32 ods. 1, a to: „Ak z dôvodov uvedených v § 31 ods. 1 oznámi svoju zaujatosť policajt, o vylúčení rozhodne bezprostredne nadriadený tohto policajta; sťažnosť proti tomuto uzneseniu nie je prípustná.“. 
Pripomienku považujem za zásadnú. 
Odôvodnenie: V navrhovanom bode 5 nesúhlasím s tým, ak oznámi svoju zaujatosť policajt z dôvodov uvedených v § 31 ods. 1, rozhodoval o vylúčení prokurátor, ktorý vykonáva pred začatím trestného stíhania a v prípravnom konaní dozor. Žiadam ponechať súčasné znenie, aby rozhodoval bezprostredne nadriadený tohto policajta. 
 	Z 	A 	 	
MV SR 	K čl. I bodu 6 
V navrhovanom bode 6 žiadam znenie § 32 ods. 5 písm. a) upraviť takto: 
„a) bezprostredne nadriadený policajta, ak ide o rozhodnutie policajta,“. 
Pripomienku považujem za zásadnú. 
Odôvodnenie: Rovnako ako pri pripomienke k bodu 5 žiadam ponechať súčasné znenie Trestného poriadku, keď o sťažnosti proti rozhodnutiu podľa odsekov 2 a 3 rozhoduje bezprostredne nadriadený policajta, ak ide o rozhodnutia policajta. 
 	Z 	A 	 	
MV SR 	K čl. I bodu 8 
Podľa bodu 34 prílohy č. 5 Legislatívnych pravidiel vlády Slovenskej republiky by správne mala uvádzacia veta znieť: „V § 34 ods. 4 sa na konci pripájajú tieto slová:“. 
 	O 	A 	 	
MV SR 	K čl. I bodu 9 
V navrhovanom § 34 ods. 4 je potrebné slová „§ 40 odsek 2“ nahradiť slovami „§ 40 ods. 2“. 
 	O 	A 	 	
MV SR 	K čl. I bodom 10 a 11 
Podľa bodu 29 prílohy č. 5 Legislatívnych pravidiel vlády Slovenskej republiky by uvádzacia veta v tomto prípade mala začínať predložkou „V“. Zároveň by malo byť v bode 10 uvedené aj označenie odseku 6 „(6)“. 
 	O 	A 	 	
MV SR 	K čl. I bodu 12 
V bode 12 odporúčam vypustiť označenie odseku „(1)“, keďže uvádzacou vetou sa mení len prvá veta odseku 1. 
 	O 	A 	 	
MV SR 	K čl. I bodu 16 
V bode 16 žiadam navrhované slová „obžaloby a“ nahradiť slovami „obžaloby, uznesenia o podmienečnom zastavení trestného stíhania a“. 
Pripomienku považujem za zásadnú. 
Odôvodnenie: Žiadam doplniť okrem obžaloby a trestného rozkazu aj uznesenie o podmienečnom zastavení trestného stíhania. S ohľadom na charakter rozhodnutia o podmienečnom zastavení trestného konania je potrebné, aby sa obvinený reálne dozvedel o obsahu rozhodnutia a zabezpečila sa možnosť domôcť sa štandardného konania i po oboznámení sa s obsahom rozhodnutia. 
 	Z 	A 	 	
MV SR 	K čl. I bodu 17 
V bode 17 v navrhovanom § 66 ods. 4 žiadam vložiť za slovo „obžaloby“ slová „uznesenia o podmienečnom zastavení trestného stíhania“. 
Pripomienku považujem za zásadnú. 
Odôvodnenie: Žiadam rovnako ako v bode 16 doplniť k výnimke z fikcie doručenia okrem obžaloby a trestného rozkazu aj uznesenie o podmienečnom zastavení trestného stíhania. S ohľadom na charakter rozhodnutia o podmienečnom zastavení trestného konania je potrebné, aby sa obvinený reálne dozvedel o obsahu rozhodnutia a zabezpečila sa tým možnosť domôcť sa štandardného konania i po oboznámení sa s obsahom rozhodnutia. 
 	Z 	A 	 	
MV SR 	K čl. I bodu 21 
Podľa bodu 34 prílohy č. 5 Legislatívnych pravidiel vlády Slovenskej republiky by uvádzacia veta mala správne znieť: „V § 90 ods. 5 sa na konci pripájajú tieto slová:“. 
 	O 	A 	 	
MV SR 	K čl. I bodom 29, 32 a 48 
Podľa bodu 29 prílohy č. 5 Legislatívnych pravidiel vlády Slovenskej republiky by uvádzacia veta v tomto prípade mala začínať predložkou „V“. 
 	O 	A 	 	
MV SR 	K čl. I bodu 31 
a) V § 116a ods. 1 prvej vete žiadam slovo „prístrojov“ nahradiť slovom „zariadení“, 
Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 
Odôvodnenie: S cieľom jednotnej terminológie navrhujeme, aby bolo uvedené slovo „zariadenie“, ktoré je už použité v §115 ods. 3 v druhej vete. 
b) V súvislosti s novým § 116a poukazujem na to, že lokalizačné údaje nepovažujem s ohľadom na platný ani novonavrhovaný zákon o elektronických komunikáciách za informačno-technický prostriedok. Navrhujem preto nadpis nad § 115 Trestného poriadku presunúť pod § 115 a osobitne označiť názov § 116 a 116a, prípadne dať spoločný názov nad § 116 a 116a. 
 	Z 	A 	 	
MV SR 	K čl. I bodu 34 
V § 121, ktorý sa dopĺňa novým odsekom 4, navrhujem slovo „vyslúchaný“ nahradiť slovom „vypočúvaný“. Obdobný tvar slovesa je použitý aj bode 34 návrhu ako aj v ďalších ustanoveniach Trestného poriadku. 
 	O 	A 	 	
MV SR 	K čl. I bodu 35 
Odporúčam v bode 35 v navrhovanom § 136 ods. 5 slová „trestného činu legalizácie príjmov“ nahradiť slovami „trestného činu legalizácie príjmu z trestnej činnosti“. 
 	O 	A 	 	
MV SR 	K čl. I bodu 40 
a) V § 155 ods. 3 druhej vete odporúčam slová „V prípade, že“ nahradiť slovom „Ak“. 
b) V § 155 ods. 4 tretej vete slovo „odsek“ nahradiť slovom „odseku“. 
c) Navrhujem zjednotiť názvoslovie. 
Odôvodnenie: V navrhovanom ustanovení § 155 ods. 1 a 5 sa navrhujú slová „úkon je osoba povinná strpieť“. V ustanovení odseku 3 sa uvádza „osoba odmietne dobrovoľne strpieť úkony“. Vystáva otázka, či osoba môže aj nedobrovoľne strpieť úkony, či už to nie sú úkony vykonané proti jej vôli. Domnievam sa, že napr. aj odber krvi možno vykonať osobe v prípade získania a zaistenia dôkazu „i proti jej vôli“. Vychádzajúc z praxe osoby by mali byť „povinné strpieť úkony“ (odsek 1) inak budú úkony vykonané „i proti ich vôli“ (odsek 3). Zjednodušilo by sa dokazovanie vždy v tých prípadoch, kde osoba „dobrovoľne“ nechce strpieť vykonanie potrebných úkonov. 
 	O 	A 	 	
MV SR 	K čl. I bodom 51 a 53 
Podľa bodu 34 prílohy č. 5 Legislatívnych pravidiel vlády Slovenskej republiky by správne mala uvádzacia veta znieť: „V § 216 ods. 6 písm. c) sa na konci pripájajú tieto slová:“. „V § 220 ods. 2 písm. c) sa na konci pripájajú tieto slová:“. 
 	O 	A 	 	
MV SR 	K čl. I bodu 62 
Je potrebné doplniť aj označenie „§ 243“. 
 	O 	A 	 	
MV SR 	K čl. I bodu 69 
Odporúčam slová „za slová „v obžalobe,“ pripájajú slová „alebo urobil vyhlásenie podľa odseku 3“ a na konci sa pripájajú slová „a zároveň...“ nahradiť slovami „za slová „v obžalobe“ vkladajú slová „alebo urobil vyhlásenie podľa odseku 3“ a na konci sa pripájajú tieto slová: „a zároveň...“. 
 	O 	A 	 	
MV SR 	K čl. I bodu 70 
Odporúčam slovo „pripája“ nahradiť slovom „vkladá“. 
 	O 	A 	 	
MV SR 	K čl. I bodom 87 a 88 
Podľa bodu 34 prílohy č. 5 Legislatívnych pravidiel vlády Slovenskej republiky by správne mala uvádzacia veta znieť: „V § 307 ods. 1 písm. b) sa na konci pripájajú tieto slová:“. Obdobne odporúčam zmeniť znenie bodu 88. 
 	O 	A 	 	
MV SR 	K čl. I bodom 94 a 96 
Odporúčam vložiť aj označenie odseku „(3)“, resp. „(10)“. 
 	O 	A 	 	
MV SR 	K čl. I bodom 106, 107 a 108 
1. V bode 106 v navrhovanom § 371 ods. 2 žiadam za slovo „vtedy“ vložiť slová „ak napadnutým rozhodnutím bol porušený zákon tým, že nebol v podstatných okolnostiach zistený skutkový stav veci,“. 
Pripomienku považujem za zásadnú. 
2. V súvislosti s úpravou bodu 106 žiadam vypustiť aj body 107 a 108. 
Pripomienku považujem za zásadnú. 
Odôvodnenie: Z pohľadu aplikačnej praxe je zásadným nedostatkom súčasne platnej právnej úpravy mimoriadnych opravných prostriedkov nemožnosť dosiahnutia nápravy podstatných pochybení v skutkových zisteniach právoplatných uznesení súdov o podmienečnom zastavení trestného stíhania, na základe skutočností alebo dôkazov, ktoré sú zistiteľné z obsahu spisov v čase rozhodovania. Tento nedostatok by bolo žiaduce odstrániť doplnením súčasne platného ustanovenia § 371 ods. 2 o ďalší dovolací dôvod tak, aby dovolanie mohol minister spravodlivosti podať aj vtedy, ak rozhodnutím bol porušený zákon tým, že nebol v podstatných okolnostiach dostatočne zistený skutkový stav veci. 
Rozšírenie oprávnenia ministra spravodlivosti podávať dovolanie v prípade skutkových otázok navrhujem preto oproti navrhovanému zneniu v širšom rozsahu ako len z dôvodu chýb spočívajúcich v nejasnosti, nesprávnosti alebo neúplnosti skutkových zistení rozsudku, a to nielen proti výroku o vine rozsudku odvolacieho súdu, ktorý zmenil skutkové zistenia súdu prvého stupňa, v dôsledku čoho oproti odvolateľovi stojaca strana sa proti zmene skutkových zistení už nemohla brániť odvolaním. 
 	Z 	N 	Rozporové konanie sa uskutočnilo 13. 4. 2011. Rozpor nebol odstránený.  	
MV SR 	K čl. I bodu 110 
Odporúčam v uvádzacej vete slová „3,4 a 5“ nahradiť slovami „3 až 5“. 
 	O 	A 	 	
MV SR 	K čl. II bodu 3 
Odporúčam vložiť označenie odseku „(2)“. 
 	O 	A 	 	
MV SR 	K čl. II bodu 7 
a) Odporúčam uvádzaciu vetu zmeniť nasledovne: „Za § 248 sa vkladá § 248a, ktorý vrátane nadpisu znie:“, obdobne ako je to uvedené v bode 9. 
b) V § 248a žiadam preformulovať druhý a tretí odsek a navrhujem text, ktorý znie: 
„(2) Odňatím slobody na šesť mesiacov až tri roky sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 
a) závažnejším spôsobom konania, 
b) z osobitného motívu, alebo 
c) a získa ním pre seba alebo pre iného väčší prospech. 
(3) Odňatím slobody na dva roky až šesť rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 
a) ako člen nebezpečného zoskupenia, 
b) a spôsobí tým škodu veľkého rozsahu, alebo 
c) na území požívajúcom ochranu podľa osobitného predpisu.“. 
Pripomienky považujem za zásadné. 
Odôvodnenie: Predložené členenie alternatívnych závažnejších konaní páchateľa v kvalifikovanej skutkovej podstate trestného činu podľa § 248a navrhujem rozčleniť vyššie uvedeným spôsobom, ktorý je prehľadnejší a právne vhodnejší, keďže lepšie zohľadňuje aj stupeň spoločenskej nebezpečnosti jednotlivých alternatívnych závažnejších konaní páchateľa. 
Do najzávažnejšej kvalifikovanej skutkovej podstaty navrhujeme okrem členstva v nebezpečnom zoskupení alebo spôsobenia škody veľkého rozsahu uviesť aj spáchanie činu na území požívajúcom ochranu podľa osobitného predpisu. Pôjde tu o chránené pamiatkové územie, ktoré je definované v § 2 ods. 4 zákona č. 49/2002 Z. z. o ochrane pamiatkového fondu v znení neskorších predpisov (ďalej len „pamiatkový zákon“). Chránené pamiatkové územie môže v praxi zahŕňať aj národné kultúrne pamiatky zapísané v zozname svetového dedičstva UNESCO. 
Alternatíva „závažnejším spôsobom konania“ subsumuje napríklad páchanie trestného činu po dlhší čas alebo organizovanou skupinou. Alternatíva „z osobitného motívu“ subsumuje napríklad spáchanie trestného činu na objednávku alebo z pomsty. V alternatíve „a získa ním pre seba alebo pre iného väčší prospech“, je vhodné viazať získanie prospechu aspoň na jeho väčší charakter, keďže celá konštrukcia trestného činu podľa § 248a začína v oblasti škodovosti až od hranice značnej škody (26.600 €) – viď základná skutková podstata. 
 	Z 	A 	 	
MV SR 	K čl. II bodu 8 
a) Žiadam preformulovať znenie v § 249 takto: 
„§ 249 
Poškodzovanie a znehodnocovanie archeologického dedičstva 
(1) Kto neoprávnene vyhľadáva, vykope, inak z miesta nálezu vyzdvihne, premiestni alebo prechováva archeologický nález, alebo kto inak poškodzuje alebo znehodnocuje archeologické dedičstvo, potrestá sa odňatím slobody až na tri roky. 
(2) Odňatím slobody na dva roky až šesť rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 
a) detektorom kovov alebo iným detekčným zariadením, 
b) závažnejším spôsobom konania, 
c) z osobitného motívu, 
d) vo väčšom rozsahu, 
e) hoci bol za obdobný čin v predchádzajúcich dvanástich mesiacoch postihnutý alebo bol za taký čin v predchádzajúcich dvadsiatich štyroch mesiacoch odsúdený, alebo 
f) a prisvojí si vec, ktorá je archeologickým nálezom, a spôsobí tým väčšiu škodu. 
(3) Odňatím slobody na tri roky až desať rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 
a) v značnom rozsahu alebo 
b) a prisvojí si vec, ktorá je archeologickým nálezom, a spôsobí tým značnú škodu. 
(4) Odňatím slobody na desať až pätnásť rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 
a) vo veľkom rozsahu, 
b) ako člen nebezpečného zoskupenia, 
c) na území požívajúcom ochranu podľa osobitného predpisu alebo 
d) a prisvojí si vec, ktorá je archeologickým nálezom, a spôsobí tým škodu veľkého rozsahu.“. 

b) Za § 249 žiadam vložiť nový § 249a, ktorý znie: 
„§ 249a 
Falšovanie predmetov kultúrnej hodnoty 
(1) Kto neoprávnene vyrobí, napodobní alebo pozmení predmet kultúrnej hodnoty tak, aby bol považovaný za pravý, alebo kto takýto predmet sebe alebo inému zadováži alebo prechováva, potrestá sa odňatím slobody až na tri roky. 
(2) Odňatím slobody na dva roky až šesť rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 
a) závažnejším spôsobom konania, 
b) z osobitného motívu, 
c) vo väčšom rozsahu, alebo 
d) prostredníctvom počítačového systému. 
(3) Odňatím slobody na tri roky až desať rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 v značnom rozsahu. 
(4) Odňatím slobody na desať rokov až pätnásť rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 
a) vo veľkom rozsahu, 
b) ako člen nebezpečného zoskupenia, alebo 
a ide o predmet kultúrnej hodnoty požívajúci ochranu podľa osobitného predpisu.“ 
Pripomienky považujem za zásadné. 
Odôvodnenie: Predložené znenie trestného činu podľa § 249 je spracované pre prax síce vhodnejšie, ako doposiaľ platná úprava tohto trestného činu, ale aj tak je navrhované znenie stále zbytočne komplikované a sťažujúce tak rýchly a efektívny postih páchateľov nelegálnej archeologickej činnosti. Nelegálna archeologická činnosť totiž už aj na Slovensku vykazuje takmer masový charakter, kde už nejde len o činnosť niekoľkých „zblúdených“ jednotlivcov, ktorý sa tejto nezákonnej činnosti zo záľuby venujú. 
Vo vzťahu k predloženému slovnému spojeniu „zatají archeologické nálezisko“ je potrebné uviesť, že je zmätočné, nakoľko páchateľ nemôže zatajiť archeologické nálezisko ani keby ako chcel. Pojem archeologické nálezisko je totiž zadefinovaný v § 2 ods. 6 pamiatkového zákona a predstavuje topograficky zamerané územie s archeologickými nálezmi, ktoré je zaevidované v evidencii archeologických nálezísk, a je teda známe. Páchateľ môže zatajiť nález alebo miesto nálezu, ale nemôže zatajiť už riadne zamerané a zaevidované archeologické nálezisko. 
Vo vzťahu k predloženému postihu aj za neoprávnené vykopanie archeologického nálezu je potrebné uviesť, že nie všetky archeologické nálezy sú v prírode len vykopávané. Niektoré sú vyzdvihnuté aj bez použitia čakana alebo vojenskej lopatky a teda inak ako výkopom. Tzv. plytké vyzdvihnutie archeologického nálezu je možné vykonať napríklad po orbe alebo aj z dna jazera alebo rieky. Je preto potrebné upraviť trestnoprávny postih aj pre situáciu, kedy páchateľ archeologický nález z miesta nálezu vyzdvihne inak ako za pomoci výkopu. 
Vo vzťahu k predloženému pojmu „územie s archeologickými nálezmi“ je potrebné uviesť, že ide o pojem, ktorý je použitý aj v dnes platnom § 249, ktorý ale nie je doposiaľ nikde definovaný. V doterajšej praxi orgánov činných v trestnom konaní preto spôsoboval veľké výkladové a aplikačné problémy. Javí sa preto vhodnejšie takýto pojem už do nového znenia § 249 radšej nezakomponovať. 
Vo vzťahu k vyššiemu postihu za používanie detektorov kovov alebo iných detekčných zariadení, ktoré konanie je zaradené do kvalifikovanej skutkovej podstaty, je potrebné uviesť, že prakticky každý útok na archeologické lokality v teréne je vykonávaný prostredníctvom detektorov kovov, čo by v praxi mohlo znamenať minimum trestných stíhaní za skutok spáchaný podľa základnej skutkovej podstaty. Nejaví sa preto ako vhodné zakomponovať do kvalifikovanej skutkovej podstaty aj takúto alternatívu závažnejšieho konania. 
Vo vzťahu k predloženému postihu aj za získanie prospechu z nelegálneho archeologického nálezu je potrebné uviesť, že takéto konanie páchateľa je možné dnes riešiť napríklad prostredníctvom platného trestného činu podielnictva (§ 231 TZ). 
V preformulovanom znení § 249 TZ sú použité nasledovné hlavné pojmy: 
Pojem „archeologické dedičstvo“ je definovaný v čl. 1 Európskeho dohovoru o ochrane archeologického dedičstva prijatom vo Valette v roku 1992, ktorý je súčasťou slovenského právneho poriadku od 6. septembra 2001 (oznámenie č. 344/2011Z. z.). 
Pojem „archeologický nález“ je definovaný v § 2 ods. 5 pamiatkového zákona. 
Pojem „územie požívajúce ochranu podľa osobitného predpisu“ predstavuje archeologické nálezisko chránené ako kultúrna pamiatka podľa § 2 ods. 3 pamiatkového zákona. 
Pojmy „vyhľadáva“, „vykope“, „inak z miesta nálezu vyzdvihne“, „premiestni“, vo vzťahu k archeologickému nálezu, sú ľahko pochopiteľné a majú oporu v § 39 ods. 6 pamiatkového zákona, ktorý na tomto mieste explicitne ustanovuje, že nepovolené archeologické výskumy a výkopy, ako aj nepovolený zber, premiestňovanie hnuteľných archeologických nálezov, ich neoprávnená držba a vyhľadávanie pomocou detekčných zariadení sa zakazujú. 
Pojem „prechováva“ je už definovaný vo vzťahu k skutkovým podstatám viacerých trestných činov v platnom Trestnom zákone, napr. vo vzťahu k § 171, 270 a 295. 
Pojem „neoprávnene“ vyjadruje akékoľvek konanie páchateľa, ktoré je v rozpore s platným právnym poriadkom. 
Ostatné podstatné použité pojmy sú definované v § 138, 140 a 141 Trestného zákona. 
V súvislosti s nelegálnou archeologickou činnosťou prax v nedávnej minulosti zaznamenala aj neoprávnenú výrobu replík alebo napodobenín archeologických nálezov, ako aj obrazov, ktoré boli v obchodnej sieti predávané ako pravé. Voči páchateľom bola vyvodená trestnoprávna zodpovednosť za trestný čin podvodu, keďže samotnú neoprávnenú výrobu nebolo možné riešiť prostredníctvom platného Trestného zákona. Novonavrhovaný § 249a má preto ambíciu systémovo riešiť také falšovanie predmetov kultúrnej hodnoty, vrátane archeologických nálezov, ktoré dnes nie je pokryté § 283 Trestného zákona o porušovaní autorského práva. 
Pojem „predmet kultúrnej hodnoty“ je definovaný v § 2 ods. 1 zákona č. 206/2009 Z. z. o múzeách a galériách a o ochrane predmetov kultúrnej hodnoty a o zmene zákona SNR č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov a subsumuje aj hnuteľné archeologické nálezy. 
Pojem „predmet kultúrnej hodnoty požívajúci ochranu podľa osobitného predpisu“ predstavuje hnuteľnú vec chránenú ako kultúrna pamiatka podľa § 2 ods. 3 pamiatkového zákona. 
Pojem „napodobní“ vyjadruje také konanie páchateľa, ktorého výsledný produkt síce nie je vernou kópiou originálu, ale je spôsobilý priviesť iného do omylu vo vzťahu k pravosti predmetu kultúrnej hodnoty. 
Pojem „pozmení“ vyjadruje také konanie páchateľa, ktorým vykoná neoprávnený zásah do originálneho predmetu kultúrnej hodnoty (niečo pridá, niečo uberie, zmení tvar, farbu a podobne), čo spôsobí, že takýto pozmenený predmet je možné vydávať za iný originálny predmet, napríklad vyššej hodnoty. 
Pojem „prechováva“ je už definovaný vo vzťahu k skutkovým podstatám viacerých trestných činov v platnom Trestnom zákone, napr. vo vzťahu k § 171, 270 a 295 Trestného zákona. 
Pojem „neoprávnene“, vyjadruje akékoľvek konanie páchateľa, ktoré je v rozpore s platným právnym poriadkom. 
Ostatné podstatné použité pojmy sú definované v § 138, 140, 141 Trestného zákona. 
 	Z 	A 	Pripomienka akceptovaná s modifikáciami dojednanými v rámci rozporového konania z 13.4.2011.  	
MV SR 	K čl. II bodu 12 
Odporúčam vložiť aj označenie paragrafu „§ 326a“. 
 	O 	A 	 	
MV SR 	K čl. II bodu 19 
Žiadam nasledovné znenie bodu 19: 
„19. V § 344 ods. 1 písmeno d) znie: 
„d) použije násilie, hrozbu násilia alebo hrozbu inej ťažkej ujmy, aby pôsobil na sudcu, stranu trestného konania, účastníka súdneho konania, svedka, znalca, tlmočníka, prekladateľa alebo na orgán činný v trestnom konaní, potrestá sa odňatím slobody na jeden rok až šesť rokov.“. 
Pripomienku považujem za zásadnú. 
Odôvodnenie: Predložený návrh upravuje § 344 ods. 1 písm. d), ktorého znenie už v súčasnej aplikačnej praxi vyvoláva značné pochybnosti a problémy a to predovšetkým s ohľadom na slovné spojenie „sľúbi, ponúkne alebo poskytne neoprávnenú výhodu“. Uvedené slovné spojenie je de facto vyjadrením pojmu úplatok podľa § 131 ods. 3 TZ a konania popísané v súčasnom znení § 344 ods. 1 písm. d) je tak postihnuteľné podľa príslušných ustanovení 3. dielu 8. hlavy TZ – trestné činy korupcie. Doplnenie pojmu „sudcu“ do predmetnej skutkovej podstaty by spôsobilo len to, že ponúkanie alebo poskytnutie úplatku sudcovi by nebolo možné právne posúdiť ako trestný čin podplácania (spravidla podľa § 333 ods. 1, ods. 2 Trestného zákona) t.j. korupcie, ale len ako „marenie spravodlivosti“. Zároveň by došlo aj k podstatnému obmedzeniu možnosti použitia ITP podľa 5. hlavy TP v obdobných prípadoch. Trestný čin marenia spravodlivosti by mal byť striktne viazaný len na „násilie“, bez neoprávnenej výhody. 
 	Z 	A 	 	
MV SR 	K čl. II bodu 24 a čl I. § 14 TP: 
a) Navrhovaný § 351a žiadam označiť ako § 336a, pritom zachovať navrhované znenie trestného činu volebnej korupcie. 
V súvislosti s touto zmenou žiadam novelizovať v čl. I § 14 Trestného poriadku tak, že sa v § 14 za písmeno g) vkladá nové písmeno h), ktoré znie: 
„h) trestný čin volebnej korupcie podľa § 336a,“. 
Zároveň je potrebné zmeniť aj znenie súčasného písmena l) v § 14. 
Pripomienky považujem za zásadné. 
Odôvodnenie: Zavedenie novej skutkovej podstaty trestného činu volebnej korupcie je potrebné považovať za správne, pretože nezákonné konania súvisiace s ovplyvňovaním priebehu volieb, resp. samotného výkonu volebného práva v doterajšom Trestnom zákone nebolo možné účinne postihnúť. Rovnako za správne možno považovať aj samotné znenie navrhovanej skutkovej podstaty trestného činu, tak ako ju navrhlo Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky. Vzhľadom na systematiku Trestného zákona, sa však domnievam, že uvedený trestný čin by mal byť zaradený do 3. dielu 8. hlavy Trestného zákona, t. j. medzi tzv. korupčné trestné činy, čomu nasvedčuje aj samotný názov uvedeného trestného činu- „volebná korupcia“. 
Samotné zaradenie predmetného trestného činu v rámci systému Trestného zákona má zároveň veľký význam s ohľadom na dôkazné prostriedky, ktoré bude možné použiť pri dokazovaní v rámci trestného konania. Súčasné zaradenie trestného činu volebnej korupcie medzi tzv. iné formy rušenia činnosti orgánov verejnej moci (piaty diel 8. hlavy) znamená takmer absolútnu nemožnosť použitia prostriedkov podľa 5. hlavy Trestného poriadku (okrem sledovania a postupu podľa § 116 TP). Naopak v prípade zaradenia uvedeného trestného činu medzi „korupciu“ uvedené dôkazné prostriedky bude možné v celom rozsahu použiť. 
 	Z 	A 	 	
MV SR 	K čl. II 
V súvislosti s novonavrhovanou skutkovou podstatou trestného činu volebnej korupcie odporúčam doplniť návrh v Čl. II o nový bod 24 tohto znenia: 
V § 351 ods. 1 sa slová „voliť alebo hlasovať v referende,“ nahrádzajú slovami „voliť, hlasovať v referende alebo ľudovom hlasovaní o odvolaní prezidenta Slovenskej republiky“.“ 
V prípade akceptovania návrhu odporúčam zmeniť aj názov ustanovenia § 351 takto: „Marenie prípravy a priebehu volieb, referenda a ľudového hlasovania o odvolaní prezidenta Slovenskej republiky“. 
Odôvodnenie: Z predloženého návrhu novely Trestného zákona je zrejmé, že navrhovaná skutková podstata trestného činu volebnej korupcie postihuje aj páchateľov, ktorí sa dopustia korupčného konania aj v súvislosti s ľudovým hlasovaním o odvolaní prezidenta Slovenskej republiky. 
Podľa platného znenia skutkovej podstaty trestného činu podľa § 351 Trestného zákona môžu byť za marenie prípravy a priebehu volieb a referenda stíhaní páchatelia, ktorí bránia inému len vo výkone ústavného práva voliť alebo hlasovať v referende. Skutková podstata § 351 sa výslovne nevzťahuje aj na páchateľov, ktorí sa podobného konania dopustia v prípade hlasovania o odvolaní prezidenta Slovenskej republiky (§ 32 a nasledujúcich ustanovení zákona č. 46/1999 Z. z. o spôsobe voľby prezidenta Slovenskej republiky, o ľudovom hlasovaní o jeho odvolaní a o doplnení niektorých ďalších zákonov v znení neskorších predpisov), a preto navrhujem jej doplnenie. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s navrhovaným doplnením§ 351 ods. 1 nestotožnil.  	
MF SR 	Všeobecne 
Beriem na vedomie, že návrh nebude mať vplyv na rozpočet verejnej správy ani na informatizáciu spoločnosti. 	O 	A 	 	
MF SR 	Všeobecne 
Návrh je potrebné upraviť štylisticky [napr. čl. I - bod 68 (§ 257 ods. 1 písm. c)], gramaticky [napr. čl. I - v bode 31 (§ 116a ods. 1) slová „trestného činu“ nahradiť slovami „trestnom čine“, v bode 40 (§ 155 ods. 4) slovo „odsek“ nahradiť slovom „odseku“, v bode 67 prvej vete za slová „tieto slová“ doplniť dvojbodku)], zosúladiť s Legislatívnymi pravidlami vlády SR (ďalej len „LPV“) [napr. čl. I - v bodoch 24, 42 vypustiť slová „v časti vety“, v bodoch 64 a 107 slová „veta druhá“ nahradiť slovami „druhá veta“, v bode 107 za slovom „tretia“ vložiť slovo „veta“, v bode 121 vypustiť slová „vypúšťa sa“, bod 46 (§ 201 ods. 5) a bod 113 (§ 382a) zosúladiť s čl. 6 LPV] a s prílohou č. 5 LPV (ďalej len „príloha LPV“) [napr. čl. I - body 11 a 48 zosúladiť s bodom 29 tretím odsekom prílohy LPV, body 19, 69, 70, 75 a 77 zosúladiť s bodom 31 prílohy LPV, body 8, 22, 41, 51, 61, 69, 78, 87, 88, 90, 91 a 104 zosúladiť s bodom 34 druhým odsekom prílohy LPV, body 68, 96 a 110 (§ 373 ods. 3) zosúladiť s bodom 54 prílohy LPV, bod 9 zosúladiť s bodom 55 prílohy LPV, v bodoch 29 a 40 (§ 155 ods. 3) uviesť odkaz na príslušné právne predpisy; čl. II - body 1, 4 a 5 zosúladiť s bodom 54 prílohy LPV]. 	O 	ČA 	Odkazy a poznámky pod čiarou sa v trestných kódexoch nepoužívajú; namiesto nich predkladateľ zvolil skupinové označenie týchto predpisov ("predpisy o ochrane utajovaných skutočností). 	
MK SR 	Čl. I 
V uvádzacej vete odporúčame za slová "zákona č. 70/2009" vložiť slová "nálezu Ústavného súdu Slovenskej republiky č. 290/2009 Z. z.". 	O 	A 	 	
MK SR 	Čl. I, bod 5. 
V § 32 ods. 1 odporúčame za slová "pomocná osoba vylúčená z dôvodov" vložiť slovo "uvedených". 	O 	A 	 	
MK SR 	Čl. I, bod 10. 
Uvádzacia veta bude znieť "V § 40 odsek 6 znie:" 	O 	A 	 	
MK SR 	Čl. I, bod 11. 
Uvádzacia veta bude znieť: "V § 42 odsek 1 znie:". 	O 	A 	 	
MK SR 	Čl. I, bod 31. 
V uvádzacej vete sa za slovo "ktorý" vkladajú slová "vrátane nadpisu". 	O 	A 	 	
MK SR 	Čl. II 
V uvádzacej vete odporúčame za slová "zákona č. 224/2010 Z. z." vložiť slová "zákona č. 547/2010 Z. z. a zákona č. 33/2011 Z. z." 	O 	A 	 	
MK SR 	Čl. II, bod 7. 
V uvádzacej vete odporúčame za slovo "ktorý" doplniť slová "vrátane nadpisu". 	O 	A 	 	
MK SR 	Čl. II, bod 13. 
Za slová "V § 327" odporúčame vložiť slová "odsek 1". 	O 	ČA 	Správne má byť "ods. 1". 	
MK SR 	Uznesenie vlády SR 
V návrhu uznesenia vlády SR odporúčame v celom texte slová "predseda vlády" nahradiť slovami "predsedníčka vlády" v príslušnom gramatickom tvare. 	O 	A 	 	
MK SR 	návrh na vloženie nového článku III 
Za článok II sa vkladá nový článok III, ktorý znie: 
"Zákon č. 49/2002 Z. z. o ochrane pamiatkového fondu v znení zákona č. 479/2005 Z. z. a zákona č. 208/2009 Z. z. sa mení a dopĺňa takto: 
1. V § 2 ods. 5 znie: „Archeologický nález je hnuteľná vec alebo nehnuteľná vec, ktorá je dokladom o živote človeka a o jeho činnosti od najstarších dôb do roku 1918 a spravidla sa našla alebo nachádza sa v zemi, na jej povrchu alebo pod vodou. Archeologickým nálezom je tiež zbraň, munícia, súčasť uniformy, vojenská výstroj alebo iný vojenský materiál, ktorý sa našiel v zemi, na jej povrchu alebo pod vodou a pochádza spred roku 1946." 	Z 	A 	 	
MH SR 	K Čl. I, bod 2 
Druhá veta § 18 ods. 4 neobsahuje slová „alebo krajského súdu“, ale slová „alebo krajským súdom“. Z tohto dôvodu je potrebné novelizačný bod 2 upraviť. 	O 	A 	 	
MH SR 	K Čl. I, bod 10 
V § 40 ods. 6 odporúčam odkaz na § 34 ods. 4 nahradiť odkazom na § 34 ods. 3, nakoľko v tomto ustanovení Trestného poriadku sa upravuje preukazovanie nároku na bezplatnú obhajobu. 

 	O 	A 	 	
MH SR 	K Čl. I, bod 21 
Podľa bodu 54 prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR odporúčam slová „písm. a) alebo c)“ nahradiť slovami „písm. a) alebo písm. c)“.  	O 	A 	 	
MH SR 	K Čl. I, bod 22 
Odporúčam slová „dopĺňajú slová“ nahradiť slovami „pripájajú tieto slová:“.  	O 	A 	 	
MH SR 	K Čl. I, bod 68 
Odporúčam v § 257 ods. 1 písm. c) slová „písm. b) alebo c)“ nahradiť slovami „písmena b) alebo písmena c)“.  	O 	A 	 	
MH SR 	K Čl. I, bod 110 
V uvádzacej vete odporúčam slová „3,4 a 5“ nahradiť slovami „3 až 5“.  	O 	A 	 	
MH SR 	K Čl. II, názov 
Odporúčam za slová "zákona č. 224/2010 Z. z." vložiť slová „zákona č. 547/2010 Z. z. a zákona č. 33/2011 Z. z.“.  	O 	A 	 	
MH SR 	K Čl. II, bod 1 
Podľa bodu 54 prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR odporúčam slová „alebo 3“ nahradiť slovami „alebo ods. 3“. Obdobnú úpravu odporúčam aj v bodoch 4 a 5. 	O 	A 	 	
MH SR 	K Čl. II, bod 4 
Návrhom zákona sa v § 58 mení odsek 2 a dopĺňa odsek 3. Z tohto dôvodu je potrebné v súlade s Legislatívnymi pravidlami vlády SR bod 4 upraviť. 	O 	A 	 	
MH SR 	K Čl. I, bod 114 
Odporúčam slová „vkladajú slová“ nahradiť slovami „pripájajú tieto slová:“. 

 	O 	A 	 	
MH SR 	K Čl. II, bod 12 
Vzhľadom na to, že sa navrhovaným novelizačným bodom vkladá nové ustanovenie, je potrebné doplniť do navrhovaného textu označenie paragrafu - "§ 326a". 	O 	A 	 	
MH SR 	K Čl. II, bod 13 
Odporúčam spresniť, že navrhovaná úprava sa má vykonať iba v odseku 1. 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	 
1.V čl. I bod 31 v § 116a žiadam slová „lokalizácia a zisťovanie údajov“ nahradiť slovami „identifikácia volajúcej stanice a získavanie identifikačných údajov a lokalizačných údajov“ a slová „čísla účastníckych staníc, mobilných prístrojov alebo SIM kariet“ nahradiť slovami „telefónne čísla alebo medzinárodné označenie mobilného koncového zariadenia (IMEI). Pojem „aktívne zapnutá mobilná účastnícka stanica“ žiadam vypustiť alebo upraviť, pretože ide o nejasný a zavádzajúci pojem. 
Túto pripomienku považuje ministerstvo za zásadnú. 
Odôvodnenie: 
Navrhované ustanovenie § 116a žiadam zosúladiť s pojmami, ktoré existujú v súčasnej právnej úprave zákona č. 610/2003 Z. z. o elektronických komunikáciách v znení neskorších predpisov. Ide o v právnom poriadku terminologicky ustálené pojmy, ktoré sú známe orgánom činným v trestnom konaní, ostatným oprávneným orgánom štátu, ako aj pre poskytovateľov elektronických komunikačných sietí a služieb. Pojmy použité v predloženom návrhu zákona sú neurčité, nepresné a nevystihujú skutočnosť. 
 	Z 	A 	 	
MDVaRR SR 	 
2.V čl. II bod 4 v § 58 ods. 2 odporúčam za slová „podľa § 279 ods. 2 alebo 3,“ vložiť slová „trestného činu neoprávneného vypúšťania znečisťujúcich látok podľa § 302a,“. 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožňuje, nejde o trestný čin, ktorý je viazaný na majetkový prospech, nejde ani o obzvlášť závažný zločin.  	
MDVaRR SR 	 
3.V nadväznosti na pripomienku v bode 2 odporúčam v čl. II bod 5 v § 83b ods. 1 v úvodnej vete za slová „pochádzajúcich z trestnej činnosti“ vložiť slová „alebo spôsobila trestným činom škodu veľkého rozsahu“. 
Odôvodnenie k bodom 2 a 3: 
Uvedené doplnenia odporúčam z dôvodu, aby aj za účasť na trestnom čine neoprávneného vypúšťania znečisťujúcich látok podľa § 302a, bolo možné uložiť právnickej osobe ako sankciu ochranné opatrenie zhabanie majetku. Zároveň odporúčam do textu doplniť ako ďalší dôvod pre uloženie ochranného opatrenia aj skutočnosť, že trestným činom bola spôsobená škoda veľkého rozsahu, čo je veľmi častý následok mnohých trestných činov, vrátane trestného činu neoprávneného vypúšťania znečisťujúcich látok. Pri neoprávnenom vypúšťaní znečisťujúcich látok často dochádza k znečisteniu životného prostredia, ktoré môže pretrvávať aj niekoľko rokov alebo môže viesť až k nenapraviteľným škodám na mnohých zložkách životného prostredia. 
 	O 	N 	Navrhované doplnenie právnej úpravy nie je namieste. Predkladateľ trvá na aktuálnom znení § 83b ods. 1. 	
MPRV SR 	K čl 1 § 256 
Odporúčame doplniť do ustanovenia §256 Trestného poriadku úpravu postavenia osoby uplatňujúcej práva poškodeného, ak súd uznesením vysloví, že túto osobu ako poškodeného na hlavné pojednávanie nepripúšťa z dôvodu, že účasti poškodeného bránia okolnosti uvedené v §46 alebo §47. 
Odôvodnenie: 
§ 256 ods. 3 Trestného poriadku „ Ak uplatňuje práva poškodeného osoba, ktorej toto právo zrejme nepatrí, vysloví súd uznesením, že túto osobu ako poškodeného na hlavné pojednávanie nepripúšťa. Také rozhodnutie nebráni uplatneniu nároku na náhradu škody pred príslušným orgánom“. 

§ 256 ods. 4 Trestného poriadku: „Podľa odseku 3 postupuje súd aj vtedy, ak bránia účasti poškodeného okolnosti uvedené v § 46 alebo § 47“. 

§ 46 ods. 3 Trestného poriadku: „Poškodený, ktorý má podľa zákona proti obvinenému nárok na náhradu škody, ktorá mu bola spôsobená trestným činom, je tiež oprávnený navrhnúť, aby súd v odsudzujúcom rozsudku uložil obžalovanému povinnosť nahradiť túto škodu; návrh musí poškodený uplatniť najneskoršie do skončenia vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania. Z návrhu musí byť zrejmé, z akých dôvodov a v akej výške sa nárok na náhradu škody uplatňuje. 

Poškodený bol na danom pojednávaní zastúpený splnomocnencom – advokátom, ktorý na tomto pojednávaní kládol otázky obžalovanému. Obhajca obžalovaného namietal kladenie otázok zo strany advokáta poškodeného, nakoľko poškodený nebol pripustený na hlavné pojednávanie a v danom konaní sa zúčastnil len ako svedok, pričom svedok je nezastupiteľná osoba. Sudca odkázal obhajcu obžalovaného na podanie podnetu na Najvyšší súd SR z dôvodu, že Trestný poriadok neobsahuje aké právne postavenie nadobúda poškodený, keď nie je pripustený na hlavné pojednávanie. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil.  	
MPRV SR 	k čl. I bod 110 
V čl. I bod 110 navrhujeme v uvádzacej vete slová „3,4 a 5“ nahradiť slovami „3 až 5". 	O 	A 	 	
MPRV SR 	k čl. I bod 114 
V čl. I bod 114 navrhujeme slovné spojenie „vkladajú slová“ nahradiť slovami „pripájajú tieto slová:“.  	O 	A 	 	
MPRV SR 	k čl II. 
V čl. II v uvádzacej vete navrhujeme za slová „zákona č. 224/2010 Z. z. „ doplniť slová „a zákona č. 547/2010 Z. z.“ 	O 	A 	 	
MO SR 	K čl. I bodu 5 (§ 32 ods. 1) 
Odporúčame v uvádzacej vete vypustiť slová „ktoré znejú“ a v prvej vete za slová „ vylúčená z dôvodov“ vložiť slovo „uvedených“.  	O 	A 	 	
MO SR 	K čl. I bodu 8 (§ 34 ods. 3) 
Odporúčame za slovo „pripájajú“ vložiť slovo „tieto“ a za slovo „slová“ vložiť dvojbodku. 
Táto pripomienka sa vzťahuje aj k bodom 51, 53 a 104. 
 	O 	A 	 	
MO SR 	K čl. I bodu 19 (§ 69 ods. 3) 
Odporúčame vypustiť slová „v konaní pred súdom“. 	O 	A 	 	
MO SR 	K čl. I bodu 22 (§ 90 ods. 5) 
Odporúčame slová „dopĺňajú slová“ nahradiť slovami „pripájajú tieto slová:“ a za slovami „v príkaze“ vypustiť bodku.  	O 	A 	 	
MO SR 	K čl. I bodom 29 a 30 (§ 115 ods. 6 a 7)  
Odporúčame tieto dva novelizačné body zlúčiť do jedného bodu. 	O 	A 	 	
MO SR 	K čl. I bodu 40 (§ 155 ods. 4) 
V § 155 ods. 4 odporúčame slovo „odsek“ nahradiť slovom „odseku“. 	O 	A 	 	
MO SR 	K čl. I bodu 56 (§ 228) 
Odporúčame slová „všetko čo je potrebné“ nahradiť slovami „všetky úkony potrebné“. 	O 	A 	 	
MO SR 	K čl. I bodu 70 (§ 257 ods. 5) 
Odporúčame slovo „pripája“ nahradiť slovom „vkladá“. 	O 	A 	 	
MO SR 	K čl. I b bodu 76 (§ 263 ods. 3) 
V uvádzacej vete odporúčame slovo „znie“ nahradiť slovom „znejú“. 	O 	A 	 	
MO SR 	K čl. I bodu 77 (§ 264 ods.2) 
Odporúčame slová „pripája druhá veta, ktorá znie“ nahradiť slovami „na konci pripája táto veta“. 	O 	A 	 	
MO SR 	K čl. I bodu 87 /§ 307 ods. 1 písm. b)/ 
Odporúčame slová „pripájajú slová“ nahradiť slovami „na konci pripájajú tieto slová:“. 	O 	A 	 	
MO SR 	K čl. I bodu 88 (§ 306 ods. 1) 
Odporúčame slová „vypúšťa bodka a pripájajú sa slová“ nahradiť slovami „na konci pripájajú tieto slová:“. 	O 	A 	 	
MO SR 	K čl. I bodom 90 a 91 (§ 331 ods. 4, § 332 ods. 1) 
Odporúčame za slová „pripájajú sa“ vložiť slovo „tieto“ a za slovo „slová“ vložiť dvojbodku. 	O 	A 	 	
MO SR 	K čl. I bodu 104 a 105 (§ 371 ods. 1) 
Z dôvodu zachovania postupnosti odporúčame vymeniť poradie týchto dvoch novelizačných bodov a v nadväznosti na to upraviť označenie vkladaných nových písmen v § 371 ods. 1 .  	O 	A 	 	
MO SR 	K čl. I bodu 114 /§ 395 písm. c)/ 
Odporúčame slová „za slovo „zomrel“ vkladajú slová“ nahradiť slovami „na konci pripájajú tieto slová:“ 	O 	A 	 	
MO SR 	K čl. I bodu 117 /§ 415 ods. 1)/ 
Odporúčame slovo „osoba“ nahradiť slovom „osoby“ a za slová „v jeho prospech“ vložiť čiarku. 	O 	A 	 	
MO SR 	K čl. II  
Odporúčame v úvodnej vete za slová „zákona č. 224/2010 Z. z.“ vložiť slová „a zákona č. 547/2010 Z. z.“.  	O 	A 	 	
MO SR 	K čl. II bodu 3 (§ 57 ods. 2) 
Odporúčame doplniť označenie odseku „(2)“. 	O 	A 	 	
MO SR 	K čl. II bodu 4 (§ 58 ods. 2 a 3) 
Odporúčame v tomto novelizačnom bode urobiť len zmenu v odseku 2 uvádzacou vetou tohto znenia „V § 58 odsek 2 znie:“. 
Doplnenie odseku 3 do § 58 odporúčame urobiť osobitným novelizačným bodom s uvádzacou vetou „§ 58 sa dopĺňa odsekom 3, ktorý znie:“. 
 	O 	A 	 	
MO SR 	K čl. II bodu 7 (§ 248a) 
Odporúčame v uvádzacej vete za slovo „ktorý“ vložiť slová „vrátane nadpisu“. 	O 	A 	 	
MO SR 	K čl. II bodu 12 (§ 326a)  
Odporúčame doplniť nad text ustanovenia označenie „§ 326a“. 	O 	A 	 	
MO SR 	K čl. II bodu 16 /§ 343 písm. c)/ 
Odporúčame za slová „pripája sa“ vložiť slovo „toto“. 	O 	N 	Pripomienka vzatá na vedomie; pôvodne navrhovaný bod 16 sa však vypúšťa. 	
MZV SR 	K doložke zlučiteľnosti 
V bode 3a) odporúčame slová „Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva“ zmeniť na „Zmluvy o fungovaní Európskej únie“. Súčasne odporúčame upresniť citáciu príslušných článkov. 

 	O 	A 	 	
MZV SR 	K čl. I bod 5 
V uvádzacej vete odporúčame vypustiť slová „,ktoré znejú“ a pred slová „v § 31 ods. 2 alebo 3“ odporúčame vložiť slovo „uvedených“. 

 	O 	A 	 	
MZV SR 	K čl. I bod 8 
Slová „ustanoveného obhajcu“ odporúčame zmeniť na „ustanovenie obhajcu“. 

 	O 	A 	 	
MZV SR 	K čl. I bod 10 
Slová „podľa § 34 ods. 4“ odporúčame zmeniť na „podľa § 34 ods. 3“. 	O 	A 	 	
MZV SR 	K čl. I bod 15 
V ods. 5 odporúčame preformulovať tretiu vetu: „V oboch prípadoch sa dátum príchodu zásielky považuje za dátum uloženia zásielky.“. 	O 	A 	 	
MZV SR 	K čl. I bod 22  
Slovo „dopĺňajú“ odporúčame zmeniť na „pripájajú“. 	O 	A 	 	
MZV SR 	K čl. I bod 31 
V ods. 1 odporúčame slová „trestného činu legalizácie“ zmeniť na „trestnom čine legalizácie“. 

 	O 	A 	 	
MZV SR 	K čl. I bod 65 
Slovo „doposiaľ“ odporúčame zmeniť na „dosiaľ“. 	O 	A 	 	
MZV SR 	K čl. I bod 67 
Tento novelizačný bod odporúčame preformulovať „67. § 255 ods. 3 znie: (3)....“. 	O 	A 	 	
MZV SR 	K čl. I bod 89 
Novelizačný bod odporúčame ukončiť bodkou. 	O 	A 	 	
MZV SR 	K čl. I bod 100 
V ods. 1 písm. h) odporúčame slová „uvedenému pod písmenami a) až g)“ zmeniť na „podľa písmena a) až g)“. 

 	O 	A 	 	
MZV SR 	K čl. I bod 110 
V ods. 3 odporúčame slová „v rozsahu odsekov 1, 2“ zmeniť na „podľa odsekov 1 a 2“. 	O 	A 	 	
MZV SR 	K čl. II bod 3 
Na začiatku novelizovaného textu odporúčame vložiť označenie odseku „(2)“. 

 	O 	A 	 	
MZV SR 	K čl. II bod 9 
Na konci ods. 2 písm. a) pripojiť slovo „alebo“. 	O 	N 	Nakoľko došlo k rozšíreniu odseku 2 o písmeno c), slovo "alebo" sa umiestni do písmena b). 	
MZV SR 	K čl. II bod 24 
Na konci ods. ods. 3 písm. b) pripojiť slovo „alebo“.  	O 	A 	 	
MPSVR SR 	K Čl. II bod 7. 
V Čl. II bod 7 v § 248a ods. 1 zásadne žiadam vypustiť slová „čo aj z nedbanlivosti“ 
Odôvodnenie: 
Vlastníkmi budov, ktoré sú vyhlásené za kultúrne pamiatky môžu byť aj zariadenia sociálnych služieb alebo zariadenia sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately. Z toho dôvodu zásadne žiadam, aby sa za trestné považovalo len úmyselné konanie, ktoré by viedlo k poškodeniu, zničeniu, alebo znehodnoteniu kultúrnej pamiatky, pretože hrozí riziko, že v prípade navrhovaného ustanovenia by boli trestne stíhateľní aj títo vlastníci kultúrnych pamiatok, ktorí majú záujem na zachovaní takýchto stavieb avšak na ich obnovu nemajú dostatočné finančné zdroje alebo k poškodeniu pamiatky došlo bez preukázaného úmyslu z dôvodu nedbanlivosti. V tomto prípade by záujem o ochranu kultúrnej pamiatky bol neprimeraný k navrhovanému trestu odňatia slobody. Mám zato, že pri uvedenom trestnom čine je vždy potrebné preukázať úmyselné konanie páchateľa vedúce k poškodeniu, znehodnoteniu alebo zničeniu kultúrnej pamiatky. 
Zásadná pripomienka. 
 	Z 	N 	Pripomienka vyriešená v rámci rozporového konania z 13.4.2011. Pripomienkujúci subjekt na svojej pripomienke ďalej netrvá.  	
MPSVR SR 	Pripomienky nad rámec novely zákona 301/2005 Z. z. Trestný poriadok 
Všeobecná pripomienka 
Slová „štátny orgán starostlivosti o mládež“ zásadne žiadam v celom texte zákona č. 301/2005 Z. z. trestný zákon nahradiť slovami „orgán sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately“. 
Odôvodnenie: 
Výraz „štátny orgán starostlivosti o mládež“, sa v právnom poriadku Slovenskej republiky už nepoužíva. Zákonom stanovené úlohy bývalých odborov starostlivosti o deti a mládež, sú v pôsobnosti orgánov sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately a sú upravené v zákone č. 305/2005 Z. z. o sociálnoprávnej ochrane detí a o sociálnej kuratele v znení neskorších predpisov. 
Zásadná pripomienka. 
 	Z 	A 	 	
MPSVR SR 	Pripomienky nad rámec novely zákona 301/2005 Z. z. Trestný poriadok K § 128  
V § 128 zásadne žiadam doplniť nový odsek 3 s nasledovným znením : 
(3) „Ak je ako svedok predvolaný zástupca orgánu sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately, adresou na doručovanie predvolania je adresa sídla orgánu sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately.“ 
Odôvodnenie: 
Zástupca orgánu sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately vypovedá ako svedok o skutočnostiach, ktoré sa dozvedel v súvislosti s plnením svojich služobných povinností. Je teda dôvodné predvolávať ho cestou zamestnávateľa. 
 	Z 	A 	 	
MPSVR SR 	Pripomienky nad rámec novely zákona 301/2005 Z. z. Trestný poriadok K § 135 ods. 1 
V § 135 ods. 1 zásadne žiadam vložiť v druhej vete za slovo „pedagóg“ čiarku a slová „sociálny pracovník, psychológ“ a vypustiť slová „iná osoba majúca skúsenosti s výchovou mládeže“ 
Odôvodnenie : 
Súčasná formulácia „iná osoba majúca skúsenosti s výchovou mládeže“ je veľmi široká. Zásadne žiadam presne uviesť, aké vzdelanie má mať osoba, ktorá má prispieť k správnemu vedeniu výsluchu. V prípade znalca je možné takéto vzdelanie predpokladať.“ 
 	Z 	A 	 	
MPSVR SR 	Pripomienky nad rámec novely zákona 301/2005 Z. z. Trestný poriadok K § 136 ods. 1 
V § 136 ods. 1 zásadne žiadam za prvú vetu doplniť druhú vetu s nasledovným znením: „Ak sa ako svedok vypočúva zástupca orgánu sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately o skutočnostiach, ktoré sa dozvedel v súvislosti s vykonávaním opatrení sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately, orgán činný v trestnom konaní a súd uvedie do zápisnice adresu zamestnávateľa.“ 
Odôvodnenie: 
Zástupca orgánu sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately vypovedá ako svedok o skutočnostiach, ktoré sa dozvedel v súvislosti s plnením svojich služobných povinností. Je teda dôvodné neuvádzať v zápisnici adresu jeho bydliska, ale uvádzať vždy adresu 
zamestnávateľa a to aj bez preukázania dôvodnej obavy z ohrozenia tohto svedka alebo jeho blízkych osôb. 
 	Z 	A 	 	
MPSVR SR 	Pripomienky nad rámec novely zákona 300/2005 Z. z. Trestný zákon zásadného charakteru:K § 180 ods. 1  
V § 180 ods. 1 zásadne žiadam za slovom „adopcie“ vložiť slová „alebo kto v rozpore so všeobecne záväzným právnym predpisom získa do svojej moci dieťa na účel adopcie,“. 
Odôvodnenie : 
Zásadne žiadam zaviesť trestnú zodpovednosť nielen pre toho, kto umožní dieťa uvedeným spôsobom získať, ale aj pre toho, kto dieťa takýmto spôsobom získa. 
 	Z 	A 	 	
MPSVR SR 	Všeobecná pripomienka nad rámec novely zákona č. 301/2005 Z. z. Trestný poriadok 
Nad rámec novely si dovoľujem upozorniť, že v medzirezortnom pripomienkovom konaní bol predložený i Návrh zákona o kontrole hraníc a pobyte cudzincov a o zmene a doplnení niektorých zákonov, ktorý predpokladá zrušenie zákona č. 48/2002 Z. z. o pobyte cudzincov a o zmene a doplnení niektorých zákonov. Je potrebné dbať o to, aby obe právne úpravy boli vo vzájomnom súlade. 	O 	A 	Pripomienka vzatá na vedomie; predkladateľ má za to, že právne úpravy sú kompatibilné; k tomu pozri pripomienky MV SR. 	
MPSVR SR 	Nad rámec novely zákona č. 301/2005 Z. z. Trestný poriadok 
V § 37 ods. 3 zákona č. 300/2005 Z. z. Trestný poriadok odporúčam zvážiť vypustenie slov „s výnimkou protialkoholického liečenia“. 
Odôvodnenie: 
Nie je dôvod, pre ktorý by sa pre uloženie ochranného protialkoholického liečenia ustanovovali iné podmienky, ako pre ochranné liečenie uložené v súvislosti s inou závislosťou. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil. V súvislosti s § 37 ods. 3 prijal pripomienku iného subjektu doplniť do ustanovenia odkaz na protitoxikomanické liečenie.  	
MPSVR SR 	K Čl. I bod 15. 
V Čl. I bod 15. v tretej vete za slovo „príchodu“ navrhujem vložiť slovo „zásielky“. 
Odôvodnenie : 
Precizovanie slovného spojenia, tak, aby bolo jednoznačne v súlade s predchádzajúcou vetou v uvedenom odseku. 
 	O 	A 	 	
MPSVR SR 	K Čl. I bod 19. 
V Čl. I bod 19. navrhujem nahradiť slová „a v konaní pred súdom prokurátorovi“ iba slovom „prokurátorovi“. 
Odôvodnenie: 
Celá veta ustanovuje povinnosť umožniť nazeranie do spisov v konaní pred súdom. Po navrhovanom vložení slov „a v konaní pred súdom prokurátorovi,“ by bola veta nezrozumiteľná. 
 	O 	A 	 	
MPSVR SR 	K Čl. I bod 29. 
V Čl. I bod 29. navrhujem v prvej a v poslednej vete za slovo „čase“ vložiť čiarku a slová „orgáne, ktorý záznam vyhotovil“. 
Odôvodnenie: 
Odporúčam, aby sa v prepise záznamu uvádzal aj orgán, ktorý tento záznam telekomunikačnej prevádzky vyhotovil. 
 	O 	A 	 	
MPSVR SR 	Všeobecná pripomienka k Čl. I bod 86., 90.,91.,92. a 100. 
Odporúčam v Čl. I body 86., 90., 91., 92. a 100. uviesť do súladu s bodom 21. Legislatívnotechnických pokynov Legislatívnych pravidiel vlády Slovenskej republiky. 
Odôvodnenie: 
Legislatívnotechnická pripomienka. 
 	O 	A 	 	
MPSVR SR 	K Čl. I bod 107. 
Odporúčam v Čl. I bode 107. nahradiť slová „Doterajšie odseky 3 a 4 sa označujú ako odseky 4 a 5.“ slovami „Doterajšie odseky 3 až 6 sa označujú ako odseky 4 až 7.“ 
Odôvodnenie: 
Legislatívnotechnická pripomienka. 

 	O 	A 	 	
MPSVR SR 	K Čl. I bod 117. 
Za slová „združenia občanov“ navrhujem vložiť slová „ak prevzalo záruku za nápravu odsúdeného“. 
Odôvodnenie: 
Odporúčam, aby návrh na podmienečné prepustenie z výkonu trestu mohlo záujmové združenie občanov podávať, len ak prevezme záruku za nápravu odsúdeného. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s potrebou navrhovaného doplnenia § 415 ods. 1 Tr. por. nestotožňuje.  	
MPSVR SR 	K Čl. II bod 9. 
V súlade s Čl. 9 ods. 1 písm. d) smernice 2009/52/ES z 18. júna 2009 žiadam rozšíriť skutkovú podstatu trestného činu neoprávneného zamestnávania aj voči zamestnávateľom, ktorí nelegálne zamestnávali štátnych príslušníkov tretích štátov s vedomím, že tieto osoby sú obeťou obchodovania s ľuďmi, a to aj v prípade, že sami zamestnávatelia neboli za tento trestný čin obvinení ani odsúdení. Zároveň žiadam v Čl. II bod 9. v § 251a ods. 2 písm. b) slová „závažnejším spôsobom konania“ nahradiť slovami „osobitne vykorisťujúcimi pracovnými podmienkami.“ Následne žiadam doplniť definíciu „osobitne vykorisťujúcich pracovných podmienok“. 
Odôvodnenie: 
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/52/ES z 18. júna 2009, ktorou s ustanovujú minimálne normy pre sankcie a opatrenia voči zamestnávateľom štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na území členských štátov v Čl. 9 ods. 1 písm. c) ustanovuje, že členské štáty zabezpečia, aby porušenie zákazu nelegálneho zamestnávania, 
predstavovalo trestný čin, ak bolo spáchané úmyselne a k porušeniu dochádza za osobitne vykorisťujúcich podmienok, ktoré sú vymedzené v Čl. 2 písm. i). Žiadam doplniť definíciu osobitne vykorisťujúcich pracovných podmienok v súlade s Čl. 2 písm. i) smernice2009/52/ES z 18. júna 2009, nakoľko návrhom zákona sa zavádza skutková podstata trestného činu neoprávneného zamestnávania, v súlade s ktorým sa potrestá ten, kto neoprávnene zamestná osobu z tretej krajiny závažnejším spôsobom konania. Nie je však zabezpečené, že za takýto závažnejší spôsobom konania sa budú skutočne považovať aj 
osobitne vykorisťujúce pracovné podmienky v zmysle Čl. 2 písm. i) smernice 2009/52/ES z 18. júna 2009, tak ako to vyžaduje Čl. 9 ods. 1 písm. c). 
 	O 	A 	Obsah pojmu "osobitne vykorisťujúce pracovné podmienky" je súčasťou kvalifikovanej skutkovej podstaty bez vytvárania novej definície. 	
MPSVR SR 	K doložke zlučiteľnosti 
Odporúčam dopracovať bod 4. písm. c) informáciu o právnych predpisoch, v ktorých sú preberané smernice už prebraté spolu s uvedením rozsahu tohto prebratia jednotlivo, pre každú zo smerníc uvedených v bode 3. 
Odôvodnenie: 
Legislatívnotechnická pripomienka. 

 	O 	A 	 	
MZ SR 	K čl. I novelizačným bodom 36 až 38  
V čl. I žiadame vypustiť novelizačné body 36 až 38 a ponechať v súčasnosti platné znenie Trestného poriadku v znení neskorších predpisov. 

Ďalšie body sa primerane prečíslujú. 
Táto pripomienka je zásadná. 

Odôvodnenie: 
Pri vyšetrení duševného stavu obvineného ide vždy o posúdenie základnej otázky trestnej zodpovednosti, teda posúdenie skutočnosti obzvlášť dôležitej. Posúdenie stavu príčetnosti, či nepríčetnosti u obvineného je právnou otázkou, ktorá prináleží len orgánom činným v trestnom konaní a súdu a musí sa vzťahovať vždy na konkrétny trestný čin tvoriaci predmet trestného stíhania. Podkladom na prijatie právneho záveru na existenciu takéhoto stavu je odborné stanovisko znalcov z odboru psychiatrie, ktoré hodnotia orgány činné v trestnom konaní a súd vo vecnej súvislosti so všetkými skutkovými zisteniami. 

Skúmanie duševného stavu obvineného je úplne neštandardné a výnimočné vyšetrenie, ktoré je prikázané súdom v zmysle Ústavy SR a je indikované vtedy, keď sú pochybnosti o duševnom stave obvineného v súvislosti s ním spáchanou trestnou činnosťou. Teda vyšetrovaný nie je pacient hľadajúci pomoc, ale je to trestne stíhaná osoba, ktorá z tohto dôvodu môže simulovať duševnú poruchu alebo poruchu správania. 

Vyšetrenie duševného stavu je špecifickým vyšetrením, kde v mnohých prípadoch neexistujú objektívne vyšetrovacie metódy, ktoré by dali jednoznačnú odpoveď na otázky dané orgánmi činnými v trestnom konaní. Týmto je výstup psychiatrického vyšetrenia 
voči iným medicínskym vyšetreniam subjektívnejší a iba vyšetrením aj druhým znalcom a následným porovnaním zistení v rámci znaleckej porady je možné túto subjektivitu znížiť 
na minimum. 

Vyšetrovanie duševného stavu jedným znalcom v trestných veciach sa zmenší objektivita znaleckého posudzovania. Symptómy duševných porúch nie sú vždy exaktne zmerateľné a ich zaznamenateľnosť môže byť subjektívna, v prípade dvoch znalcov sa táto subjektívnosť významne zmenšuje, môže sa zaznamenať viac symptómov a zvyšuje sa objektívnosť záverov. Dvaja znalci vždy znamenajú väčšiu objektivitu. V neposlednej rade 
sa podstatne zmenšuje možnosť ovplyvniteľnosti znalca. 

Priberanie jedného znalca a jeho odmena nemôže redukovať náklady na znalecké vyšetrenie duševného stavu o polovicu, pretože jeden znalec bude mať s vyšetrením a vypracovaním znaleckého posudku na obvineného viac práce a bude mu musieť venovať viac času a teda predpokladaná úspora bude zanedbateľná vo vzťahu k negatívam, 
ktoré navrhovaná zmena prinesie. 

Zavedenie inštitútu jedného znalca z odvetvia psychiatrie a tým zníženie dôveryhodnosti znaleckých posudkov v trestnom konaní môže mať za následok zvýšený počet kontrolných znaleckých posudkov, čo by znamenalo prieťahy v trestnom konaní a zvýšenie nákladov, pričom z praxe je známe, že vypracovanie kontrolného znaleckého posudku trvá dlhšie a je finančne nákladnejšie. 

S poukazom na doteraz uvedené zdôrazňujeme, že: 
- vyšetrenie dvoma znalcami zaručuje vyššiu objektivitu súdne psychiatrického posúdenia, ako vyšetrenie jedným znalcom, okrem toho je aj možnosť konzultácií znalcov medzi sebou, ktoré môžu prispieť k presnejšej diagnostike a presnejšiemu posúdeniu miery prípadného zmenšenia rozpoznávacej a ovládacej schopnosti obvineného v čase spáchania trestného činu. 
- doterajšia forma psychiatrického súdne znaleckého posudzovania dvoma znalcami sa v praxi plne osvedčila a navrhujeme ju ponechať. 
 	Z 	A 	 	
MZ SR 	K čl. II 
V čl. II žiadame za bod 4 vložiť nový bod, ktorý znie: 
„§ 81 sa dopĺňa odsekom 4, ktorý znie: 
„(4) Ak páchateľ, ktorý je pre svoje okolie nebezpečný a ktorého pobyt na slobode 
je pre spoločnosť nebezpečný, závažným spôsobom marí výkon ochranného liečenia v zariadení ústavnej zdravotnej starostlivosti, súd na návrh tohto zariadenia nariadi 
jeho umiestnenie v detenčnom ústave.“.“. 

Ďalšie body sa primerane prečíslujú. 
Táto pripomienka je zásadná. 

Odôvodnenie: Uvedené ustanovenie sa dopĺňa z dôvodu potreby ochrany personálu zariadenia ústavnej zdravotnej starostlivosti, iných pacientov hospitalizovaných v tomto zariadení, respektíve aj širšieho okruhu ľudí (napr. v prípade úteku zo zariadenia) pred agresívnym a nebezpečným správaním páchateľov. V Slovenskej republike doposiaľ nejestvuje žiadne iné zariadenie, ktoré by spĺňalo nároky profesionálnej ochrany personálu a ostatných pacientov pred páchateľmi, jedincami s uvedenou charakteristikou; uvedené sa z nášho pohľadu nejaví byť poslaním zariadenia ústavnej zdravotnej starostlivosti. Na základe posledných aktuálnych štatistík (zdroj: PN Hronovce, november 2010) je evidovaných v SR 32 pacientov s problematickou realizáciou ochranného liečenia v ústavných zdravotníckych zariadeniach poskytujúcich psychiatrickú starostlivosť. 
 	Z 	A 	Pripomienka akceptovaná v znení dojednanom s pripomienkujúcim subjektom.  	
MZ SR 	K čl. II 
V čl. II žiadame za bod 4 vložiť nový bod, ktorý znie: 
„V § 82 ods. 2 a 3 sa slovo „odsúdený“ vo všetkých tvaroch nahrádza slovom „páchateľ“ v príslušnom tvare.“. 

Ďalšie body sa primerane prečíslujú. 
Táto pripomienka je zásadná. 

Odôvodnenie: V detenčnom ústave nemusia byť umiestnení len odsúdení, ale aj páchatelia činov inak trestných, ktorí nie sú pre nepríčetnosť trestne zodpovední. 
 	Z 	A 	 	
MZ SR 	K čl. I bodu 2 
V čl. I bode 2 odporúčame slová „sa v prvej a druhej vete vypúšťajú slová „alebo krajského súdu“ nahradiť slovami „sa v prvej vete vypúšťajú slová „alebo krajského súdu“ a v druhej vete sa vypúšťajú slová „alebo krajským súdom“. 

Odôvodnenie: Legislatívno-technická úprava 
 	O 	A 	 	
MZ SR 	K čl. I bodu 12 
Na začiatku vety odporúčame vypustiť označenie odseku 1. 

Odôvodnenie: Legislatívno-technická úprava 
 	O 	A 	 	
MZ SR 	K čl. I bodu 19 
Predmetný bod je potrebné legislatívne upraviť; vloženie slov „a v konaní pred súdom“ za slovo „spisov“ do § 69 ods. 3 poslednej vety sa nám javí ako nadbytočné. 

Odôvodnenie: Legislatívno-technická úprava 	O 	A 	 	
MZ SR 	K čl. I bodu 31 
§ 116a ods. 1 odporúčame uvádzaciu vetu legislatívne upraviť, pričom navrhujeme slová „trestného činu legalizácie príjmu z trestnej činnosti alebo pre iný úmyselný trestný čin“ nahradiť slovami „trestnom čine legalizácie príjmu z trestnej činnosti alebo o inom úmyselnom trestnom čine“. Súčasne navrhujeme legislatívne a gramaticky upraviť § 116a ods. 2 druhú vetu a v § 116 ods. 6 odporúčame za slová „len vtedy“ vložiť čiarku. 

Odôvodnenie: Legislatívno-technická úprava 
 	O 	A 	 	
MZ SR 	K čl. I bodu 56 
V § 228 ods. 7 odporúčame za slovo „všetko“ vložiť čiarku. 

Odôvodnenie: Gramatická úprava 
 	O 	N 	Znenie upravené v zmysle pripomienok MO SR. 	
MZ SR 	K čl. I bodu 100 
V § 368 ods. 2 písm. h) odporúčame slová „pod písmenami a) až g)“ nahradiť slovami „v písmenách a) až g).“ 

Odôvodnenie: Legislatívno-technická úprava 
 	O 	ČA 	Znenie preformulované v zmysle obdobných pripomienok ďalších pripomienkujúcich subjektov. 	
MZ SR 	K čl. I bodom 107 a 108 
Odporúčame primerane upraviť označenie doterajších odsekov v bode 107 a v bode 108 odporúčame v § 371 novelizovať pôvodný odsek 4.“ 

Odôvodnenie: Legislatívno-technická úprava 
 	O 	ČA 	V § 371 sa má novelizovať prečíslovaný odsek 5 (pôvodne odsek 4). 	
MZ SR 	K čl. I bodu 117 
Slová „osoba, ktorá môže za odsúdeného podať odvolanie“ odporúčame nahradiť slovami „osoby, ktorá môže za odsúdeného podať odvolanie.“ 

Odôvodnenie: Legislatívno-technická úprava 
 	O 	A 	 	
MZ SR 	K čl. II 
V čl. II odporúčame za bod 4 vložiť nový bod, ktorý znie: 
„V § 81 ods. 1 sa slová „Ak odsúdený ochorie vo výkone trestu odňatia slobody duševnou chorobou“ nahrádzajú slovami „Ak je odsúdenému vo výkone trestu odňatia slobody zistená duševná porucha“.“. 

Ďalšie body sa primerane prečíslujú. 

Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka z dôvodu dosiahnutia správneho používania a jednoznačnosti pojmov. 
 	O 	A 	 	
MZ SR 	K čl. I bodu 59 
V § 234 ods. 1 navrhujeme takéto znenie druhej vety: „O podaní obžaloby, ak nejde o konanie podľa § 204 ods. 1, upovedomí prokurátor obvineného, jeho obhajcu a poškodeného, a ak je obvinený vo väzbe, aj ústav na výkon väzby.“. 

Odôvodnenie: Legislatívno-technická úprava 	O 	A 	 	
MZ SR 	K čl. II bodu 7  
V čl. II bode 7 v § 248a ods. 2 odporúčame prehodnotiť legislatívnu úpravu tohto odseku. 

Odôvodnenie: Legislatívno-technická úprava 
 	O 	A 	 	
ÚV SR 	§ 336  
1. Doplniť ustanovenie §336 ods. 2 TZ nasledovným spôsobom: 
"Kto priamo alebo cez sprostredkovateľa inému poskytne alebo sľúbi úplatok za to, že bude svojím vplyvom pôsobiť na výkon právomoci osoby uvedenej v §332, §333, §334 alebo §335, alebo za to, že tak už urobil, alebo z tohto dôvodu poskytne, ponúkne alebo sľúbi úplatok inej osobe, potrestá sa odňatím slobody až na dva roky“. 
Odôvodnenie: 
Je potrebné zabezpečiť, aby „nepriama korupcia“ bola kriminalizovaná v prípade všetkých kategórií domácich i zahraničných verejných činiteľov, vo vzťahu ku ktorým bola spáchaná, bez ohľadu na kontext trestného činu. 
 	O 	A 	 	
ÚV SR 	§330 a §334 
2. V ustanovení §330 ods. 1 a §334 ods. 1 TZ zvážiť vypustenie formulácie „pri realizácii medzinárodného obchodu“. V opačnom prípade je potrebné zabezpečiť analýzu tohto pojmu. 
Odôvodnenie: 
Je potrebné zabezpečiť, aby bolo možné preukázať, že tento pojem sa vykladá veľmi široko a pokrýva všetky možné situácie. 
 	O 	A 	Ide o záväzné odporúčanie. 	
ÚV SR 	§ 331 a § 335  
3. V súvislosti s pojmom „v obdobnej funkcii“ v ustanoveniach § 331 a § 335 TZ zabezpečiť, aby bolo zrejmé, že takýto výraz sa vzťahuje aj na členov zahraničných nelegislatívnych zhromaždení, zahraničných rozhodcov a porotcov. 
Odôvodnenie: 
Ide o spresnenie nejednoznačného pojmu. 
 	O 	A 	 	
ÚV SR 	bodu 33 a 96 
4. V bode 33 slovo „vyslúchaný“ navrhujem nahradiť slovom „vypočúvaný“ a v bode 96 slovo „prokurátom“ navrhujem nahradiť slovom „prokurátorom“. 
Odôvodnenie: 
Ide o gramatickú a štylistickú úpravu. 

 	O 	A 	 	
PMÚ SR 	k čl. II bod 12, navrhované ustanovenie § 326a 
Úrad rozumie snahe ministerstva riešiť problémy z aplikačnej praxe a vážne pochybenia verejných činiteľov pri správe vecí verejných, avšak s predloženým návrhom v čl. II, bod 12 zásadne nesúhlasí z nasledujúcich dôvodov. 

Navrhované znenie ust. §326a je veľmi všeobecné a zahŕňa prípady akéhokoľvek nedbanlivostné konania verejného činiteľa okrem iného, vykonávanie právomoci spôsobom odporujúcim zákonu. 

Úrad je ústredným orgánom štátnej správy a koná podľa zákona č. 136/2001 Z.z. o ochrane hospodárskej súťaže a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o ochrane hospodárskej súťaže“). Za porušenia ustanovení zákona o ochrane hospodárskej súťaže úrad ukladá sankcie do 10% z obratu podnikateľa za predchádzajúce uzavreté účtovné obdobie. 

Rozhodnutia úradu (Rady úradu) sú preskúmateľné súdom podľa piatej časti Občianskeho súdneho poriadku príslušným súdom v rámci správneho súdnictva. Rozhodnutia úradu sú pritom výsledkom dlhodobých šetrení a ekonomických analýz a prípadná nezákonnosť týchto rozhodnutí nevyplýva z porušenia konkrétnej zákonnej úpravy (ustanovenia) kde je možnosť vopred predvídať, resp. sa vyvarovať nezákonného postupu. Súdy odôvodňujú nezákonnosť rozhodnutí úradu len odkazom na § 250j ods. 2 OSP (nesprávne právne posúdenie veci, nedostatočné zistenie skutkového stavu a pod.), pričom súdy ak už uvedú vlastné dôvody zrušenia, tie sú častokrát viac ako pochybné a trpia mnohými minimálne vecnými chybami. 

V prípade, že súd zruší rozhodnutie úradu pre nezákonnosť, podľa navrhovaného znenia ust. § 326a, de facto tým môže nastať situácia, že verejný činiteľ (pod ktorým sa rozumie podľa súčasného znenia Trestného zákona okrem iného osoba zastávajúca funkciu v orgáne verejnej moci, ale aj štátny zamestnanec alebo zamestnanec orgánu štátnej správy) vykonával svoju právomoc spôsobom odporujúcim zákonu. Vzhľadom na povahu prípadov, ktoré úrad vyšetruje a následne výšku sankcií, tieto vo väčšine prípadov presahujú „škodu veľkého rozsahu“ (podľa súčasného znenia § 125 ods. 1 Trestného zákona). V prípade, že súd nepovolí odklad vykonateľnosti rozhodnutia úradu alebo oň žalobca nepožiada, nemožno vylúčiť, že zaplatením pokuty dôjde aj k splneniu podmienky škody veľkého rozsahu v navrhovanom znení ust. § 326a. 

Úrad koná na základe zákona, príslušnej národnej ako aj európskej judikatúry, dbá na súladnosť so zákonom a dodržiavanie práv účastníkov, avšak nemôže vylúčiť, že súd bude mať na vec iný názor alebo sa „v rámci vývoja danej právnej problematiky“ odkloní od doterajšej praxe a rozhodne v rozpore s doterajšou judikatúrou. 

Úrad nevidí dôvod, aby orgán ústrednej štátnej správy, ktorý je poverený ochranou a podporou hospodárskej súťaže, ktorej ochranu zakotvuje aj čl. 55 ods. 2 Ústavy SR, a ktorý vo veci koná a nie je nečinný, resp. jeho štátni zamestnanci, boli za takýchto podmienok trestnoprávne postihnuteľní. Prípad, na ktorý úrad poukazuje sa zásadne líši od „káuz“ možných pochybení verejných činiteľov pri správe majetku štátu, správe vecí verejných ako sú verejné obstarávania a pod. 

Podľa nášho názoru navrhované znenie je veľmi všeobecné a nejednoznačné, dáva možnosť trestnoprávneho postihu zamestnancov v prípadoch rozhodovania mnohých orgánov štátnej správy, verejnej moci, ako sú daňové, colné úrady a pod. Zastávame názor, že takáto právna úprava výrazne ovplyvní rozhodovaciu právomoc orgánov verejnej moci a obavy štátnych zamestnancov, osôb zastávajúcich funkciu v orgánoch verejnej moci podpisovať rozhodnutia a konať v prípadoch, kedy existuje dôvodné podozrenie, že príslušné predpisy slovenského právneho poriadku boli zo strany možných páchateľov porušené. 

Preto zásadne trváme na úprave znenia § 326a tak, aby bolo zrejmé, že uvedené skutková podstata sa týka len vykonávania právomoci verejného činiteľa „pri správe (nakladaní) majetku štátu“. 
 	Z 	A 	 	
PMÚ SR 	k čl. II bod 17, navrhované ustanovenie § 343 písm. d) 
Predmetným návrhom, cit. „kto verejne osočuje sudcu v súvislosti s jeho rozhodovaním v konkrétnej veci“ sa dopĺňa platné znenie § 343, ktoré upravuje trestný čin pohŕdania súdom. 

Cieľom platného znenia (písmená a) až c)) je ochrana prebiehajúceho súdneho konania pred urážkami a znevažovaním súdu na pojednávaní, pred neuposlúchnutím príkazu alebo predvolania súdu ako aj ochrana pred závažným rušením pojednávania súdu. 

Podľa názoru úradu navrhované znenie ide nad rámec tohto pôvodného cieľa, pretože vzhľadom na absenciu definície pojmu verejné osočovanie (napriek úprave v § 342 ods. 2 písm. c)) a tiež vzhľadom k tomu, že použitie tohto nového ustanovenia nie je možné vylúčiť aj na už ukončené súdne konanie, existuje riziko, že sa súdy budú brániť verejnej kontrole svojich rozhodnutí a samotnú (opakovanú) kritiku rozhodnutí v konkrétnej veci posudzovať ako verejné osočovanie. Preto trvám na vypustení navrhovaného ustanovenia trestného zákona. 

 	Z 	A 	 	
ŠÚ SR 	K čl. bod 5 
Odporúčame v uvádzacej vete vypustiť slová „ktoré znejú:“ 
Slová „ § 31 ods. 2 alebo 3“ odporúčame nahradiť slovami „§ 31 ods. 2 alebo ods. 3“ podľa bodu 54 prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR. 
 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	K čl. I bod 8 
Odporúčame slová „pripájajú slová“ nahradiť slovami „pripájajú tieto slová:“. 
Podobne odporúčame upraviť aj body 51, 53, 87, 90, 91, 104.... 
 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	K čl. I bod 10 
Odporúčame pred text odseku 6 umiestniť číselné označenie „(6)“. 
 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	K čl. I bod 21 
Odporúčame slová „písm. a) alebo c)“ nahradiť slovami „písm. a) alebo písm. c)“ podľa bodu 54 prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR. 

 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	K čl. I bod 22 
Odporúčame slová „dopĺňajú slová“ nahradiť slovami „pripájajú tieto slová:“. 
 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	K čl. I bod 68 
Odporúčame v § 257 ods. 1 písm. c) slová „písm. b) alebo c)“ nahradiť slovami „písmena b) alebo písmena c)“. 
 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	K čl. I bod 70 
Odporúčame slovo „pripája“ nahradiť slovom „vkladá“. 

 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	K čl. I bod 75 
Odporúčame slovo „slová“ nahradiť slovami „tieto slová:“. Podobne odporúčame upraviť aj bod 78. 
 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	K čl. I bod 76 
Odporúčame slovo „znie“ nahradiť slovom „znejú“. 
 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	K čl. I bod 77 
Odporúčame uviesť text „V § 264 ods. 2 sa na konci pripája táto veta: „Zápisnicu.......“.“. 

 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	K čl. I bod 88 
Odporúčame uviesť text „V § 316 ods. 1 sa na konci vypúšťa bodka a pripájajú sa tieto slová: „alebo....“.“. 
 	O 	N 	Pozri pripomienky MV SR. 	
ŠÚ SR 	K čl. I bod 89 
Odporúčame vypustiť slová „súčasne sa vypúšťajú“. 
 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	K čl. I body 104 a 105 
Odporúčame zameniť poradie bodov 104 a 105. 
V bode 104 potom budú slová „písm. j)“ nahradené slovami „písm. l)“. 
 	O 	N 	Pripomienka vzatá na vedomie, došlo k celkovému preformulovaniu § 371. 	
ŠÚ SR 	K čl. I bod 110 
Odporúčame v uvádzacej vete slová „3,4 a 5“ nahradiť slovami „3 až 5“. 
 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	K čl. I bod 114 
Odporúčame slová „vkladajú slová“ nahradiť slovami „pripájajú tieto slová:“. 
 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	K čl. II názov 
Odporúčame za slová „zákona č. 224/2010 Z. z. „ vložiť slová „a zákona č. 547/2010 Z. z.“. 
 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	K čl. II bod 1 
Odporúčame slová „alebo 3“ nahradiť slovami „alebo ods. 3“ podľa bodu 54 prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR. Podobne odporúčame upraviť aj celý bod a body 4, 5 

 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	K čl. II bod 3 
Odporúčame pred text odseku 2 umiestniť číselné označenie „(2)“. 
 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	K čl. II bod 7 
Odporúčame za slovo „ktorý“ odporúčame vložiť slová „vrátane nadpisu“. 
 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	K čl. II bod 12 
Odporúčame nad text § 326a umiestniť označenie paragrafu „326a“. 

 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	K čl. II bod 13 
Odporúčame slová „§ 327“ nahradiť slovami „§ 327 ods. 1“. 
 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	K čl. II bod 14 
Odporúčame na konci vypustiť slovo „alebo“ a čiarku na konci nahradiť bodkou. 

 	O 	N 	K tomu pozri platné znenie § 342 ods. 2 písm. c). 	
ŠÚ SR 	K čl. II bod 16 
Odporúčame vypustiť text „bodka nahrádza čiarkou“, nakoľko pôvodný text písmena c) nie je ukončený bodkou ale čiarkou a slovo „slovo“ odporúčame nahradiť slovami“ toto slovo:“. 

 	O 	N 	Pripomienka vzatá na vedomie; pôvodne navrhovaný bod 16 sa však vypúšťa.  	
ÚVO 	k čl. II bod 12, navrhované ustanovenie § 326a  
Zásadne trváme na úprave znenia § 326a tak, aby bolo zrejmé, že sa skutková podstata trestného činu týka len vykonávania právomoci verejného činiteľa pri správe majetku štátu. 

Odôvodnenie 

Úrad pre verejné obstarávanie je v zmysle § 31 zákona 575/2001 Z. z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy v znení neskorších predpisov a podľa § 109 zákona č. 25/2006 Z. z. o verejnom obstarávaní a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov ústredným orgánom štátnej správy pre verejné obstarávanie, a ako taký vykonáva pôsobnosť podľa § 112 zákona o verejnom obstarávaní (vykonáva dohľad nad verejným obstarávaním, v rámci ktorého rozhoduje o námietkach, ukladá pokuty za správne delikty). 

Podľa § 128 ods. 1 zákona č. 300/2005 Z. z. trestný zákon v znení neskorších predpisov verejným činiteľom sa na účely tohto zákona rozumie o.i. aj štátny zamestnanec alebo zamestnanec orgánu štátnej správy. Pre trestnú zodpovednosť a ochranu verejného činiteľa sa podľa jednotlivých ustanovení tohto zákona vyžaduje, aby trestný čin bol spáchaný v súvislosti s jeho právomocou a zodpovednosťou. 

Podľa zákona č. 400/2009 Z. z. o štátnej službe a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov štátny zamestnanec je fyzická osoba, ktorá v štátnozamestnaneckom pomere vykonáva štátnu službu v služobnom úrade v príslušnom odbore štátnej služby a je jeho povinnosťou o.i. dodržiavať Ústavu Slovenskej republiky, ústavné zákony, zákony, iné všeobecne záväzné právne predpisy a právne záväzné akty Európskych spoločenstiev a Európskej únie a služobné predpisy pri vykonávaní štátnej služby a uplatňovať ich podľa svojho najlepšieho vedomia a svedomia, rešpektovať a chrániť ľudskú dôstojnosť a ľudské práva. 

Úrad pre verejné obstarávanie v rámci výkonu svojej pôsobnosti vykonáva aj rozhodovaciu činnosť, pričom vo väčšej miere ide o konania, výsledkom ktorých je v prípade konania v rozpore so zákonom škoda veľkého rozsahu. Rozhodnutia úradu sú preskúmateľné súdom podľa piatej časti Občianskeho súdneho poriadku v rámci správneho súdnictva. Vzhľadom na zložitosť problematiky a nejednoznačnú právnu úpravu, v praxi často dochádza k rozdielnym právnym názorom úradu a súdu na danú problematiku. Úrad zároveň poukazuje na skutočnosť, že v režime správneho súdnictva mu je odňatá možnosť napadnúť druhostupňové súdne rozhodnutie mimoriadnym dovolaním, ak sa v aplikačnej praxi nestotožňuje s právnym názorom vyjadreným súdom v rozhodnutí. 

Navrhované znenie § 326a z dôvodov vyššie uvedených považuje úrad za nejednoznačné a ohrozujúce výkon štátnej služby štátnym zamestnancom, ktorý je ohrozovaný možným trestnoprávnym postihom aj v prípade nedbanlivostného konania. 
 	Z 	ČA 	Rozporové konanie sa uskutočnilo 13.4.2011. Pripomienka čiastočne akceptovaná doplnením dôvodovej správy. Rozpor bol odstránený.  	
NBÚ 	K čl. I úvodnej vete: 
V úvodnej vete sa slová „zákona č. 5/2009 Z. z., zákona č. 97/2009 Z. z., zákona č. 59/2009 Z. z., zákona č. 70/2009 Z. z., zákona č. 291/2009 Z. z.“ nahrádzajú slovami „zákona č. 5/2009 Z. z., zákona č. 59/2009 Z. z., zákona č. 70/2009 Z. z., zákona č. 97/2009 Z. z., nálezu Ústavného súdu Slovenskej republiky č. 290/2009 Z. z., zákona č. 291/2009 Z. z.“. 

Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka v súlade s 27. bodom prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR. 
 	O 	A 	 	
NBÚ 	K čl. I desiaty bod: 
V čl. I desiaty bod uvádzacia veta znie: 
„10. V § 40 odsek 6 znie:“. 

Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka v súlade s 29. bodom prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR. 
 	O 	A 	 	
NBÚ 	K čl. I bod 11.: 
V čl. I bod 11. uvádzacia veta znie: 
„10. V § 42 odsek 1 znie:“. 
Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka v súlade s 29. bodom prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR. 
 	O 	A 	 	
NBÚ 	K čl. I bod 13.: 
V čl. I bod 13. sa za slová „V § 61 ods. 3 sa“ vkladajú slová „v druhej vete“. 

Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka. 
 	O 	A 	 	
NBÚ 	K čl. I bod 31.: 
V čl. I bod 31. uvádzacej vete sa za slovo „ktorý“ vkladajú slová „vrátane nadpisu“. 

Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka v súlade s 29. bodom prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR. 
 	O 	A 	 	
NBÚ 	K čl. I bod 40.: 
V osobitnej časti dôvodovej správy k čl. I bod 40. sa v odôvodnení uvádza, citujem „Novonavrhovaný odsek 5 upravuje postup, ak osoba nevyhovie výzvam na splnenie povinností podľa predchádzajúcich odsekov, ako napr. uloženie poriadkovej pokuty.“. Normatívny text navrhovaného odseku 5 však obsahuje povinnosť osoby, ktorá sa zdržiavala na mieste trestného činu, strpieť úkony potrebné na zistenie jej totožnosti, vrátane odobratia daktyloskopických odtlačkov. Odporúčame dať text odôvodnenia do súladu s normatívnym textom navrhovaného odseku 5. 	O 	A 	 	
NBÚ 	K čl. I bod 48.: 
V čl. I bod 48. uvádzacia veta znie: 
„48. V § 215 ods. 2 písmeno b) znie:“. 

Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka v súlade s 29. bodom prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR. 
 	O 	A 	 	
NBÚ 	K čl. I bod 62.: 
V čl. I bod 62. uvádzacej vete sa za slová „§ 243“ vkladajú slová „vrátane nadpisu“. 

Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka v súlade s 29. bodom prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR. 
 	O 	A 	 	
NBÚ 	K čl. I bod 70.: 
V čl. I bod 70. sa slovo „pripája“ nahrádza slovom„vkladá“. 

Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka. 
 	O 	A 	 	
NBÚ 	K čl. I bod 75.: 
V čl. I bod 75. sa slová „pripája čiarka a slová“ nahrádzajú slovami „sa bodka nahrádza čiarkou a pripájajú slová“. 

Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka. 
 	O 	A 	 	
NBÚ 	K čl. I bod 76.: 
V čl. I bod 76 uvádzacej vete sa slovo „úvodná“ nahrádza slovom „uvádzacia“. 

Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka. 
 	O 	A 	 	
NBÚ 	K čl. I bod 78.: 
V čl. I bod 78 sa slová „pripája čiarka a “ nahrádzajú slovami „pripájajú tieto“. 

Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka v súlade s 34. bodom prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR. 
 	O 	A 	 	
NBÚ 	K čl. I bod 87.: 
V čl. I bod 87 sa slová „sa pripájajú slová“ nahrádzajú slovami „sa na konci pripájajú tieto slová“. 

Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka v súlade s 34. bodom prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR. 
 	O 	A 	 	
NBÚ 	K čl. I bod 88.: 
V čl. I bod 88 znie: 
„88. V § 316 ods. 1 sa na konci pripájajú tieto slová „alebo bolo podané proti výroku, proti ktorému nie je prípustné“. 

Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka v súlade s 34. bodom prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR. 
 	O 	A 	 	
NBÚ 	K čl. I bod 89.: 
V čl. I bod 89 znie: 
„89. V § 322 odsek 1 znie: 
„(1) Ak po zrušení napadnutého rozsudku alebo niektorej jeho časti treba urobiť vo veci nové rozhodnutie, vráti odvolací súd vec súdu prvého stupňa, aby ju v potrebnom rozsahu znovu prejednal a rozhodol, len vtedy, ak by doplnenie konania odvolacím súdom bolo spojené s neprimeranými ťažkosťami.“.“. 

Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka. 
 	O 	N 	Prekladateľ považuje zvolenú legislatívnu techniku za vyhovujúcu a dostatočne jasnú a zrozumiteľnú. 	
NBÚ 	K čl. I bod 104.: 
V čl. I bod 104 sa za slovo „pripájajú“ vkladá slovo „tieto“. 

Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka v súlade s 34. bodom prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR. 
 	O 	A 	 	
NBÚ 	K čl. I bod 110.: 
1. V čl. I bod 110 v uvádzacej vete sa slová „3, 4 a 5“ nahrádzajú slovami „3 až 5“. 
2. V § 373 ods. 3 sa slová „1, 2“ nahrádzajú slovami „1 a 2“. 

Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka. 
 	O 	A 	 	
NBÚ 	K čl. II úvodnej vete: 
V úvodnej vete sa za slová „zákona č. 224/2010 Z. z.“ vkladajú slová „zákona č. 547/2010 Z. z., a zákona č. 33/2011 Z. z.“. 

Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka v súlade s 27. bodom prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR. 
 	O 	A 	 	
NBÚ 	K čl. II štvrtý bod: 
V čl. II odporúčame štvrtý bod rozdeliť na dva samostatné body, ktoré znejú: 
„4.V § 58 odsek 2 znie: 
„(2) Trest prepadnutia majetku súd uloží bez splnenia podmienok uvedených v odseku 1, ak odsudzuje páchateľa za spáchanie trestného činu obchodovania s ľuďmi podľa § 179, trestného činu obchodovania s deťmi podľa § 180 ods. 2 alebo 3 alebo § 181, trestného činu vydierania podľa § 189 ods. 2 písm. c), trestného činu hrubého nátlaku podľa § 190 ods. 1, 3, 4 alebo 5 alebo § 191 ods. 3 alebo 4, trestného činu nátlaku podľa § 192 ods. 3 alebo 4, trestného činu podielnictva podľa § 231 ods. 2, 3 alebo 4 alebo § 232 ods. 3 alebo 4, trestného činu falšovania, pozmeňovania a neoprávnenej výroby peňazí a cenných papierov podľa § 270, trestného činu uvádzania falšovaných, pozmenených a neoprávnene vyrobených peňazí a cenných papierov podľa § 271 ods. 1, trestného činu výroby a držby falšovateľského náčinia podľa § 272 ods. 2, trestného činu skrátenia dane a poistného podľa § 276, trestného činu neodvedenia dane a poistného podľa § 277, trestného činu nezaplatenia dane podľa § 278 ods. 2 alebo 3, trestného činu porušenia predpisov o štátnych technických opatreniach na označenie tovaru podľa § 279 ods. 2 alebo 3, trestného činu teroru podľa § 313 alebo 314, trestného činu falšovania a pozmeňovania verejnej listiny, úradnej pečate, úradnej uzávery, úradného znaku a úradnej značky podľa § 352 ods. 6, trestného činu prevádzačstva podľa § 355 alebo 356, trestného činu kupliarstva podľa § 367 ods. 3, trestného činu výroby detskej pornografie podľa § 368, trestného činu rozširovania detskej pornografie podľa § 369, trestného činu ohrozovania mravnosti podľa § 372 ods. 2 alebo 3 alebo trestného činu terorizmu a niektorých foriem účasti na terorizme podľa § 419 a páchateľ nadobudol majetok aspoň v značnom rozsahu trestnou činnosťou alebo z príjmov pochádzajúcich z trestnej činnosti.“. 

„5. § 58 sa dopĺňa odsekom 3, ktorý znie: 
(3) Trest prepadnutia majetku súd uloží bez splnenia podmienok uvedených v odseku 1 aj vtedy, ak odsudzuje páchateľa za spáchanie trestného činu nedovolenej výroby omamných a psychotropných látok, jedov alebo prekurzorov, ich držanie a obchodovanie s nimi podľa § 172 ods. 3 alebo 4 alebo § 173 ods. 3 alebo 4, trestného činu legalizácie príjmu z trestnej činnosti podľa § 233 alebo 234, trestného činu založenia, zosnovania a podporovania zločineckej skupiny podľa § 296, trestného činu založenia, zosnovania a podporovania teroristickej skupiny podľa § 297, trestného činu prijímania úplatku podľa § 328 ods. 2 alebo 3 alebo § 329 ods. 3 alebo trestného činu podplácania podľa § 334 ods. 2 alebo § 335 ods. 2 a páchateľ nevie preukázať pôvod svojho majetku z legálnych príjmov.“. 

Doterajšie body sa primerane prečíslujú. 

Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka v súlade s 27. bodom prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR. 
 	O 	A 	Novelizačné body boli rozdelené a upravené aj zmysle pripomienok ostatných pripomienkujúcich subjektov. 	
NBÚ 	K čl. II siedmy bod.: 
V čl. II siedmy bod uvádzacej vete sa za slovo „ktorý“ vkladajú slová „vrátane nadpisu“. 
Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka v súlade s 29. bodom prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR. 
 	O 	A 	 	
NBS 	 
V rámci medzirezortného pripomienkového konania bol Národnej banke Slovenska predložený na vyjadrenie návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 301/2005 Z. z. Trestný poriadok v znení neskorších predpisov a ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 300/2005 Z. z. Trestný zákon v znení neskorších predpisov (ďalej tiež len „návrh zákona“). Z hľadiska pôsobnosti Národnej banky Slovenska uplatňujeme k predloženému návrhu zákona tieto pripomienky: 

1. V čl. II navrhujeme novelizačný bod 4 (úpravy § 58) rozdeliť na dva samostatné novelizačné body, nakoľko predmetným návrhom zákona sa jednak mení znenie § 58 doterajšieho odseku 2 a jednak sa do § 58 dopĺňa nový odsek 3, čo je potrebné urobiť v dvoch osobitných novelizačných bodoch vzhľadom na platné Legislatívne pravidlá vlády Slovenskej republiky. Pritom úvodné vety k jednotlviým novelizačným bodom k úpravám § 58 je potrebné upraviť takto: 
„4. V § 58 odsek 2 znie: .... 
5. § 58 sa dopĺňa odsekom 3, ktorý znie: ...“. 

2. Zároveň do čl. II bodu 4 (§ 58 ods. 2) navrhujeme za slová „trestného činu nátlaku podľa § 192 ods. 3 alebo 4,” vložiť slová “trestného činu neoprávneného vyrobenia a používania platobného prostriedku, elektronických peňazí alebo inej platobnej karty podľa § 219,”. 
Odôvodnenie: 
Z hľadiska spoločenskej nebezpečnosti (a tiež vzhľadom na negatívne narastajúci trend) je neoprávnené vyrobenie a používania platobného prostriedku, elektronických peňazí alebo inej platobnej karty minimálne porovnateľne závažným protiprávnym činom ako je falšovanie, pozmeňovanie a neoprávnená výroba peňazí a cenných papierov, respektíve ako uvádzanie falšovaných, pozmenených a neoprávnene vyrobených peňazí a cenných papierov do obehu. 

3. V čl. II bode 10, v novom § 299a ods. 1 navrhujeme slová „osobitného predpisu“ nahradiť slovami „stavebných predpisov“ alebo slovami „osobitných predpisov o stavebnom konaní“, čo sú jednoznačnejšie pojmy ako navrhnutý všeobecný výraz a zároveň ide štandardne používané pojmy v existujúcich zákonoch (viď napríklad § 2 ods. 7 zákona č. 7/2010 Z. z., § 7 ods. 1, § 8 ods. 1 a § 12 ods. 3 zákona č. 513/2009 Z. z. a § 12 ods. 4 zákona č. 657/2004 Z. z.). 

4. Do článku II navrhujeme doplniť ďalší (nový) bod 12 [nový § 322a] s takýmto znením: 
»12. Za § 322 sa vkladá § 322a, ktorý vrátane nadpisu znie: 
„§ 322a 
Marenie výkonu právomoci orgánu verejnej moci 
(1) Kto úmyselne marí alebo podstatne sťažuje výkon právomoci orgánu verejnej moci tým, že 
a) dopustí sa závažného konania, ktorým marí alebo podstatne sťaží výkon rozhodnutia alebo iného úkonu súdu alebo iného orgánu verejnej moci, 
b) dopustí sa závažného konania, ktorým marí alebo podstatne sťaží splnenie dôležitej úlohy vyplývajúcej z výkonu verejnej moci, 
c) dopustí sa závažného konania, ktorým spôsobí v činnosti alebo vo výkone právomoci orgánu verejnej moci vážnu poruchu alebo inú závažnú škodu, 
potrestá sa odňatím slobody až na dva roky. 
(2) Odňatím slobody na jeden rok až päť rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 
a) ako člen organizovanej skupiny, 
b) ako verejný činiteľ, alebo 
c) verejne. 
(3) Odňatím slobody na tri roky až desať rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 
a) ako člen nebezpečného zoskupenia, 
b) za krízovej situácie, alebo 
c) s osobitným motívom.“.«. 

Zároveň v článku II pripravovaného zákona treba prečíslovať nasledujúce body. 

Odôvodnenie: 
V rámci článku II sa navrhuje do Trestného zákona doplniť nový § 322a o trestnom čine marenia výkonu právomoci orgánu verejnej moci. Navrhovaným novým § 322a sa zabezpečí v praxi možnosť sankcie za skutky, ktorými sa úmyselne marí alebo podstatne sťažuje výkon právomoci orgánov verejnej moci. Takéto ustanovenie bolo pozitívne zvažované už v procese prípravy niektorých predchádzajúcich noviel Trestného zákona, ale nebolo do nich zaradené iba vzhľadom na iný vecný rozsah predmetných novelizácií (napríklad pri novelizáciách upravujúcich trestnoprávnu zodpovednosť právnických osôb). Navrhovaný nový § 322a je však plne kompatibilný s vecným zameraním predloženého návrhu novelizácie Trestného zákona. Pritom navrhované znenie nového § 322a je celkovo osobitne dôležité a významné pre zdokonalenie legislatívnych predpokladov na účinnejší a efektívnejší výkon verejnej moci tým, že zavádza možnosť sankcie za skutky, ktorými je úmyselne marený alebo úmyselne podstatne sťažovaný výkon právomoci orgánov verejnej moci, čo je vo všeobecnosti mimoriadne potrebné voči nekooperujúcim subjektom intenzívne mariacim výkon verejnej moci. 

 	O 	ČA 	Pripomienky v bodoch 1 a 3 akceptované. Predkladateľ nepovažuje za žiaduce zaraďovať trestný čin podľa § 219 Trestného zákona medzi trestné činy, kde sa ukladá trest prepadnutia majetku podľa § 58 ods. 2, čím samozrejme nie je dotknutá možnosť uloženia tohto trestu podľa § 58 ods. 1. Zavedenie skutkovej podstaty nového trestného činu „marenia výkonu právomoci orgánu verejnej moci“ je nad rámec predkladaného návrhu zákona a predkladateľ ju nepovažuje za dostatočne precizovanú, rovnako jej zapracovanie do návrhu zákona bez širšej odbornej diskusie nie je namieste. 	
OAP SVL ÚV SR 	K transpozícii smernice 2009/52/ES a smernice 2009/123/ES 
1. Upozorňujeme, že smernici 2009/123/ES už 16. novembra 2010 uplynula transpozičná lehota a smernici 2009/52/ES táto lehota uplynie 20. júla 2011. Vzhľadom na navrhovanú účinnosť návrhu zákona bude predkladateľ v omeškaní s transpozíciou oboch týchto smerníc, je preto potrebné urýchliť legislatívny proces. 
Zároveň upozorňujeme, že vo vzťahu k nenotifikácii transpozície smernice 2009/123/ES už Európska komisia zaslala Slovenskej republike aj formálne oznámenie (porušenie č. 2011/0357). 
 	O 	A 	Pripomienka vzatá na vedomie. Návrh zákona primárne rieši požiadavky vyplývajúce z Programového vyhlásenia vlády SR v oblasti trestného práva a požiadavky aplikačnej praxe. Nad rámec tohto zámeru sa súčasne zabezpečuje úplná transpozícia príslušných smerníc. Predkladateľ nepovažuje za nevyhnutné schvaľovať navrhovanú právnu úpravu v skrátenom legislatívnom procese. Predkladateľ si ďalej je vedomý vzniknutej situácie a o formálnom oznámení Európskej komisie predkladateľ informuje v bode 4. Doložky zlučiteľnosti. Európska komisia už bola notifikovaná o prebiehajúcom legislatívnom procese vo veci transpozície predmetných smerníc a predpokladanom dátume účinnosti navrhovaného zákona. 	
OAP SVL ÚV SR 	K transpozícii smernice 2009/123/ES 
2. K transpozícii čl. 8b smernice 2009/123/ES upravujúcom zodpovednosť právnických osôb za trestné činy uvádza predkladateľ v tabuľke zhody odkaz na ustanovenia o sankciách pre právnické osoby. Upozorňujeme, že sankcionovanie právnických osôb nepredstavuje zároveň aj zavedenie trestnoprávnej zodpovednosti právnických osôb a toto ustanovenie smernice zostáva podľa nášho názoru netransponované. Preto sa dá očakávať, že Európska komisia bude pokračovať v konaní č. 2011/0357, ak sa táto časť smernice v tejto novele neprevezme náležitým spôsobom do Trestného zákona. 	O 	N 	Predkladateľ má za to, že podstatou čl. 8b Smernice 2009/123/ES je umožniť trestanie právnických osôb prostredníctvom trestných sankcií, čo navrhovaná právna úprava v plnej miere umožňuje. 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. I, bod 2 
Druhá veta § 18 ods. 4 neobsahuje slová „alebo krajského súdu“, ale slová „alebo krajským súdom“. Z tohto dôvodu je potrebné novelizačný bod 2 rozdeliť na dva samostatné body, pričom v jednom sa v § 18 ods. 4 prvej vete vypustia slová „alebo krajského súdu“ a v druhom sa v § 18 ods. 4 druhej vete vypustia slová „alebo krajským súdom“. 
 	O 	A 	 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. I, bod 5 
V § 32 ods. 1 je potrebné za slovami „pomocná osoba vylúčená z dôvodov“ vložiť slovo „uvedených“. 
 	O 	A 	 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. I, bod 10 
V § 40 ods. 6 je potrebné odkaz na § 34 ods. 4 nahradiť odkazom na § 34 ods. 3, pretože v tomto ustanovení Trestného poriadku sa upravuje preukazovanie nároku na bezplatnú obhajobu. 
 	O 	A 	 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. I, bod 19 
V novelizačnom bode 19 navrhujeme vypustiť slová „a v konaní pred súdom“, pretože tieto už sú uvedené v § 69 ods. 3 poslednej vete Trestného poriadku. 
 	O 	A 	 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. II, bod 4 
Návrhom zákona sa v § 58 mení odsek 2 a dopĺňa odsek 3. Z tohto dôvodu je potrebné v súlade s Legislatívnymi pravidlami vlády SR bod 4 v čl. II rozdeliť na dva novelizačné body. 
 	O 	A 	 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. II, bod 8 
Kvalifikovaná skutková podstata trestného činu poškodzovania a znehodnocovania archeologického nálezu a archeologického náleziska na rozdiel od v súčasnosti účinného znenia § 249 Trestného zákona nezahŕňa spáchanie tohto trestného činu za krízovej situácie. Krízové situácie pritom vytvárajú pre páchateľov tohto druhu trestných činov priaznivejšie podmienky na ich páchanie, preto odporúčame zvážiť rozšírenie kvalifikovanej skutkovej podstaty o ďalší znak – spáchanie tohto trestného činu za krízovej situácie. V opačnom prípade je potrebné uviesť v osobitnej časti dôvodovej správy dôvody, pre ktoré sa navrhuje vypustiť z kvalifikovanej skutkovej podstaty spáchanie trestného činu za krízovej situácie. 
 	O 	A 	 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. II, bod 9 
1. Žiadame doplniť definíciu osobitne vykorisťujúcich pracovných podmienok v súlade s čl. 2 písm. i) smernice 2009/52/ES a zabezpečiť prebratie čl. 9 ods. 1 písm. c) smernice 2009/52/ES v zmysle tejto definície. Návrhom zákona sa zavádza trestný čin neoprávnené zamestnávanie, v súlade s ktorým sa potrestá aj ten, kto neoprávnene úmyselne zamestná osobu z tretej krajiny surovým alebo trýznivým spôsobom alebo využitím tiesne, neskúsenosti, odkázanosti alebo podriadenosti. Týmto však nebude zabezpečené, že bude potrestaný každý, kto zamestná osobu z tretej krajiny za pracovných podmienok „vrátane podmienok vyplývajúcich z diskriminácie na základe pohlavia alebo inej formy diskriminácie, keď existuje nápadný nepomer v porovnaní s pracovnými podmienkami legálne zamestnaných pracovníkov, ktorý má napríklad vplyv na zdravie a bezpečnosť pracovníkov a je v rozpore s ľudskou dôstojnosťou“ tak, ako to požaduje čl. 2 písm. i) smernice 2009/52/ES. 
 	O 	A 	Znenie primerane upravené s prihliadnutím aj na pripomienky ďalších pripomienkujúcich subjektov.  	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. II, bod 9 
2. V súlade s čl. 9 ods. 1 písm. d) smernice 2009/52/ES je potrebné rozšíriť skutkovú podstatu trestného činu neoprávneného zamestnávania aj voči zamestnávateľom, ktorí nelegálne zamestnávali štátnych príslušníkov tretích štátov s vedomím, že tieto osoby sú obeťou obchodovania s ľuďmi, a to aj v prípade, že sami zamestnávatelia neboli za tento trestný čin obvinení ani odsúdení. § 179 ods. 1 Trestného zákona nepredstavuje transpozíciu tohto ustanovenia smernice, trestnoprávne sankcionovať sa má aj zamestnávateľ, ktorý nebol obvinený zo spáchania trestného činu obchodovania s ľuďmi. 	O 	N 	Právny poriadok SR nepozná pojem "obeť trestného činu"; problematika bude riešená perspektívne v budúcnosti komplexným spôsobom. 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. II, bod 9 
3. § 251a ods. 2 návrhu zákona nepredstavuje správu transpozíciu čl. 9 ods. 1 písm. b) až e) smernice 2009/52/ES, keďže na obvinenie zamestnávateľa z trestného činu podľa § 251a ods. 2 je potrebné, aby bola splnená podmienka podľa odseku 1 a zároveň aj aspoň jeden zo znakov kvalifikovanej skutkovej podstaty. Smernica 2009/52/ES však v úvodnej vete čl. 9 ods. 1 stanovuje, že trestným činom má byť úmyselné neoprávnené zamestnávanie osôb z tretej krajiny za každej z okolností vymedzených v čl. 9 ods. 1 písm. a) až e) smernice. Návrh v prípade transpozície čl. 9 ods. 1 písm. b) až e) smernice 2009/52/ES vyžaduje kumulatívne splnenie okolnosti uvedenej v písm. a) smernice a preto predstavuje nedostatočnú transpozíciu tejto časti smernice. 	O 	N 	Návrh zákona postihuje všetky prípady podľa čl. 9 smernice; predkladateľ má za to, že skutkové okolnosti uvedené v čl. 9 sú premietnuté v návrhu právnej úpravy. V súlade s bodom (22) Preambuly smernice: „S cieľom zabezpečiť plnú účinnosť všeobecného zákazu sa zdá ako osobitne potrebné prijať viac odradzujúce sankcie v závažných prípadoch, ako je napríklad nepretržité opakované porušovanie, nelegálne zamestnávanie veľkého počtu štátnych príslušníkov tretích krajín, osobitne vykorisťujúce pracovné podmienky, prípady, keď je zamestnávateľ oboznámený so skutočnosťou, že pracovník je obeťou obchodovania s ľuďmi, a prípady nelegálneho zamestnávania maloletých. Táto smernica ukladá členským štátom povinnosť ustanoviť vo svojich vnútroštátnych právnych predpisoch trestnoprávne sankcie za tieto závažné porušenia. Neukladá žiadne povinnosti týkajúce sa uplatňovania takýchto sankcií ani akéhokoľvek iného dostupného systému presadzovania práva v jednotlivých prípadoch“, má predkladateľ za to, že smernica nevyžaduje od členského štátu transpozíciu dotknutého ustanovenia kumulatívnym splnením všetkých okolností. Smernica zavádza trestnú zodpovednosť za neoprávnené zamestnávanie splnením niektorých alebo všetkých obligatórnych okolností, nie však ich nevyhnutnou kumuláciou. 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. II, bod 11 
Predkladateľ podľa nášho názoru nedostatočne a nesprávne transponuje čl. 5a smernice 2009/123/ES. V súlade s čl. 5a ods. 2 smernice 2009/123/ES sa menej závažné prípady porušenia, kedy vykonaný skutok nespôsobí zhoršenie kvality vody, nemajú považovať za trestné činy (vo vzťahu k nášmu právnemu poriadku tak zrejme pôjde o správne delikty). Naopak podľa čl. 5a ods. 3 smernice 2009/123/ES opakované menej závažné prípady, ktoré nie jednotlivo ale spoločne spôsobujú zhoršenie kvality vody sa majú považovať za trestné činy. Sme toho názoru, že pokračovací trestný čin, trváci trestný čin ani trestný čin spáchaný opakovane (§ 122 ods. 9 až 12 Trestného zákona) nevystihujú požiadavku smernice, podľa ktorej viaceré porušenia, ktoré nie sú trestným činom, predstavujú trestný čin za predpokladu, že spôsobujú zhoršenie kvality vody. Žiadame zabezpečiť správnu transpozíciu čl. 5a ods. 3 smernice 2009/123/ES. 
 	O 	N 	Predmetné ustanovenie nie je predmetom transpozície nakoľko ide o právnu konštrukciu, ktorú Trestný poriadok nepozná. 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. II, bod 12 
Vzhľadom na to, že sa navrhovaným novelizačným bodom vkladá nové ustanovenie, je potrebné zároveň aj doplniť do navrhovaného textu označenie paragrafu. 
 	O 	A 	 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. II, bod 13 
Odporúčame spresniť, že navrhovaná zmena sa má vykonať iba v odseku 1. 
 	O 	A 	 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. II, bod 24 
Navrhujeme zvážiť, či by nebolo vhodné v navrhovanom § 351a ods. 1 písm. d) a ods. 2 písm. d) slová „sa nezúčastnil“ nahradiť slovami „sa zúčastnil alebo nezúčastnil“. Návrhom nie je pokryté „kupovanie účasti“ voliča na voľbách, referende alebo ľudovom hlasovaní (napríklad za účelom dosiahnutia minimálneho kvóra vyžadovaného pre platnosť referenda alebo ľudového hlasovania). 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s potrebou navrhovaného doplnenia nestotožnil.  	
OAP SVL ÚV SR 	K doložke zlučiteľnosti 
1. V bode 3 písm. a) doložky zlučiteľnosti žiadame uviesť Zmluvu o fungovaní Európskej únie a príslušné články tejto zmluvy, v ktorých je problematika predloženého návrhu zákona upravená. Zároveň požadujeme doplniť do bodu 3 písm. a) doložky zlučiteľnosti v rámci primárneho práva príslušné ustanovenia Charty základných práv Európskej únie (predovšetkým čl. 47 až 50 Charty). 
2. V bode 3 písm. a) žiadame vypustiť rámcové rozhodnutie 2005/667/SVV, ktoré bolo zrušené rozsudkom Súdneho dvora ES vo veci C-440/05. Totožnú pripomienku uplatňujeme aj k bodu 4 písm. a) doložky zlučiteľnosti. 
 	O 	A 	 	
OAP SVL ÚV SR 	K tabuľke zhody k smernici 2009/52/ES 
Predložená tabuľka zhody má viacero nedostatkov. Je potrebné upraviť predovšetkým nasledovné: 
- v stĺpci 4 tabuľky zhody je potrebné uviesť iba číslo návrhu zákona (prípadne platného právneho predpisu), nie samotný text, text má byť uvedený v stĺpci 6; 
- je potrebné zabezpečiť úplnú transpozíciu všetkých ustanovení smernice a následne v stĺpci 7 tabuľky zhody poznámku „Č“ nahradiť poznámkou „Ú“ (t. j. úplná transpozícia); 
- k transpozícii čl. 9 ods. 1 písm. a) smernice 2009/52/ES je potrebné uviesť predovšetkým § 251a návrhu zákona, ustanovenia Trestného zákona uvedené v tabuľke zhody k tomuto článku smernice nepredstavujú jeho transpozíciu; 
- k transpozícii čl. 10 smernice 2009/52/ES je potrebné doplniť § 251a návrhu zákona; 
- k transpozícii čl. 12 smernice 2009/52/ES uvádza predkladateľ v tabuľke zhody aj § 83b Trestného zákona, ktorý možno uplatniť iba pri spáchaní trestných činov uvedených v § 58 ods. 2 a 3 návrhu zákona; keďže trestný čin neoprávneného zamestnávania nie je uvedený v § 58 ods. 2 a 3 návrhu zákona, nemôže byť pri jeho spáchaní právnickej osobe uložené ochranné opatrenie zhabania majetku, preto je potrebné buď doplniť trestný čin neoprávneného zamestnávania do § 58 ods. 2 návrhu zákona alebo neuvádzať § 83b v tabuľke zhody. 
Zároveň upozorňujeme, že celú tabuľku zhody k smernici 2009/52/ES je potrebné aktualizovať vo vzťahu k zmenám, ktoré je potrebné urobiť s ohľadom na naše pripomienky k čl. II bod 9 návrhu zákona. 
 	O 	ČA 	Vo vzťahu k ukladaniu ochranného opatrenia je viac ako zrejmé, že toto možno podľa dikcie § 83b ods. 1 uložiť za akýkovek trestný čin. 	
OAP SVL ÚV SR 	K tabuľke zhody k smernici 2009/123/ES 
Predložená tabuľka zhody má viacero nedostatkov. Je potrebné upraviť predovšetkým nasledovné: 
- v stĺpci 4 tabuľky zhody je potrebné uviesť iba číslo návrhu zákona (prípadne platného právneho predpisu), nie samotný text, text je potrebné uviesť v stĺpci 6; 
- je potrebné zabezpečiť úplnú transpozíciu všetkých ustanovení smernice a následne v stĺpci 7 tabuľky zhody poznámku „Č“ nahradiť poznámkou „Ú“ (t. j. úplná transpozícia); 
- k transpozícii čl. 5a ods. 1 smernice 2009/123/ES je potrebné doplniť § 302a návrhu zákona; 
- § 10 Trestného zákona nepredstavuje transpozíciu čl. 5a ods. 2 smernice 2009/123/ES, keďže podľa smernice nejde v tomto prípade o trestný čin; 
- § 122 ods. 9 až 12 Trestného zákona nepredstavuje transpozíciu čl. 5a ods. 3 smernice 2009/123/ES; predložený návrh zákona je potrebné upraviť v súlade s našou pripomienkou k čl. II bod 11 a túto úpravu následne uviesť aj v tabuľke zhody; 
- k transpozícii čl. 8c smernice 2009/123/ES uvádza predkladateľ v tabuľke zhody aj § 83b Trestného zákona, ktorý možno uplatniť iba pri spáchaní trestných činov uvedených v § 58 ods. 2 a 3 návrhu zákona; keďže trestný čin neoprávneného vypúšťania znečisťujúcich látok nie je uvedený v § 58 ods. 2 a 3 návrhu zákona, nemôže byť pri jeho spáchaní právnickej osobe uložené ochranné opatrenie zhabania majetku, preto je potrebné buď doplniť trestný čin neoprávneného vypúšťania znečisťujúcich látok do § 58 ods. 2 návrhu zákona alebo neuvádzať § 83b v tabuľke zhody. 
Zároveň upozorňujeme, že celú tabuľku zhody k smernici 2009/123/ES je potrebné aktualizovať vo vzťahu k zmenám, ktoré je potrebné urobiť s ohľadom na naše pripomienky k čl. II bod 11 návrhu zákona. 
 	O 	ČA 	Vo vzťahu k ukladaniu ochranného opatrenia je viac ako zrejmé, že toto možno podľa dikcie § 83b ods. 1 uložiť za akýkovek trestný čin. 	
NS SR 	Všeobená pripomienka 
Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky predložilo do medzirezortného pripomienkového konania návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 301/2005 Z. z. Trestný poriadok v znení neskorších predpisov a ktorým sa „mení a dopĺňa zákon č. 300/2005 Z. z. Trestný zákon v znení neskorších predpisov (ďalej len „návrh zákona"). Predložený materiál je iniciatívnym materiálom vlády na základe jej programového vyhlásenia a jeho účelom v čl. I je vytvoriť legislatívne podmienky pre realizáciu programového vyhlásenia vlády SR v časti Trestná politika štátu a väzenstvo“. 

Účelom návrhu zákona v čl. II je „účinne reagovať na opakujúce porušovania vymedzených spoločenských vzťahov s dôrazom na posúdenie ich spoločenskej nebezpečnosti, u ktorých sa ich doterajšia ochrana inými odvetviami práva hodnotí ako neúčinná“. 

Účel noviel v obidvoch prípadoch považujeme za neopodstatnený. Nemožno však jedným dychom volať po kontradiktórnom súdnom konaní – a prijímať opatrenia vedúce späť k inkvizičnému súdnemu konaniu! 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s názorom vyjadreným v pripomienke nestotožňuje.  	
NS SR 	K Čl. I bodu 9 
Navrhujeme tento bod sčasti upraviť nasledovne: 

§ 36 sa dopĺňa odsekmi 4 a 5, ktoré znejú: 
„(4) Za včasnosť zvolenia obhajcu, ako aj včasnosť podania žiadosti o ustanovenie obhajcu podľa § 40 odsek 2, zodpovedá obvinený; pri zmene obhajcu nie je zvolenie obhajcu a ustanovenie obhajcu podľa § 40 ods. 2 dôvodom na zmenu termínu už nariadeného úkonu trestného konania. 
(5) Účinky zastupovania obhajcom nastávajú okamihom doručenia splnomocnenia alebo opatrenia o ustanovení obhajcu konajúcemu orgánu činnému v trestnom konaní alebo súdu.“. 

Odôvodnenie: 
Navrhovaná úprava § 36 ods. 4, aj keď vychádza z použiteľnej judikatúry, je sama osebe vágna, z hľadiska normatívneho obsahu bez konkrétnych dôsledkov a interpretačne nejednoznačná, preto ju navrhujeme doplniť. Na druhej strane, rozsah práva na obhajobu v zmysle § 34 ods. 1 a 4 neumožňuje zásadne obmedziť možnosť voľby obhajcu a podania žiadosti o ustanovenie obhajcu podľa § 40 ods 2 v situácii, keď obvinený doposiaľ v konaní obhajcom zastúpený nebol. 
 	O 	A 	 	
NS SR 	K čl. I bodu 29 
Navrhujeme tento bod upraviť tak, že sa v § 115 ods. 6 v znení predkladaného návrhu za prvú vetu vkladá táto veta: 
„Rozsah prepisu určí predseda senátu a v prípravnom konaní prokurátor alebo s jeho súhlasom policajt; ak bol prepis záznamu vyhotovený v prípravnom konaní, predseda senátu môže nariadiť jeho doplnenie, ktoré vyhotoví príslušník Policajného zboru uvedený v prvej vete.“ 

Odôvodnenie: 
Rozsah zistených skutočností, ktoré sú významné pre rozhodnutie, nemôže určovať príslušník policajného zboru, ktorý technicky zabezpečuje odpočúvanie, ale orgán činný v trestnom konaní a v konečnom dôsledku súd (ak dôjde k podaniu obžaloby). Ak je nariadené doplnenie záznamu, musí sa vykonať jednotne, teda pôvodným, autorizovaným spôsobom. 

Túto pripomenku uplatňuje Najvyšší súd Slovenskej republiky ako pripomienku zásadnú. 	Z 	A 	 	
NS SR 	Kčl. I bodu 31  
V § 116a ods.1 žiadame slová „ak možno dôvodne predpokladať, že budú zistené skutočnosti“ nahradiť slovami „ak zistené skutočnosti nasvedčujú, že budú získané informácie“ 

Odôvodnenie: 
Navrhovaná úprava umožňuje v každej veci ako prvý úkon vydať príkaz na postup podľa tohto ustanovenia. Takýto postup však nemôže byť všeobecným pravidlom, lebo ide o zásah do ústavných práv občana. Preto sa navrhuje viazať uvedený postup na existenciu konkrétnych skutočností, ktoré možno uvedený postup oprieť, resp. ktoré odôvodňujú takýto postup. 

Túto pripomenku uplatňuje Najvyšší súd Slovenskej republiky ako pripomienku zásadnú. 	Z 	N 	Rozporové konanie sa uskutočnilo 14.4.2011. Rozpor nebol odstránený.  	
NS SR 	K čl. I bodu 40 
V navrhovanom znení § 155 odporúčame zjednotiť terminológiu termínov 
- podobný úkon a obdobný úkon, a 
- skúška krvi a odber krvi 

Navrhujeme pojmy „obdobný úkon“ a „odber krvi“. 

 	O 	A 	 	
NS SR 	K čl. I bodu 57  
V § 230 ods. 2 v písm. a) v navrhovanom texte uvedené slová nevypustiť, ale slovo „spisu“ nahradiť slovami „dozorového spisu prokurátora“. 

Odôvodnenie: 
Pokyny prokurátora nemôžu byť len ústne a neevidované, resp. anonymné. Majú byť súčasťou dozorového spisu prokurátora. 
 	O 	A 	 	
NS SR 	K čl. I bodu 62 
V § 243 ods. 1 slová „zločin s hornou hranicou trestnej sadzby prevyšujúcou osem rokov“ žiadame nahradiť slovami „obzvlášť závažný zločin“. 

Odôvodnenie: 
Súčasná platná a účinná úprava kontradiktórneho hlavného pojednávania so silnými kontradiktórnymi prvkami vychádza z pôvodného legislatívneho záveru vlády Slovenskej republiky po podrobení legislatívnemu procesu ešte v roku 2004. Výrazné posilnenie kontradiktórnosti konania bolo jedným z hlavných zámerov novokonštruovaného trestného procesu. Tomu zodpovedá aj súčasná úprava predbežného prejednania obžaloby. Umožňuje prípravu hlavného pojednávania tak, aby strany konania mohli svoje práva uplatniť v plnom rozsahu pri vzájomnej informovanosti o priebehu súdneho konania - a súdu – rozhodnúť na jednom (dobre pripravenom) hlavnom pojednávaní. 
Navrhovaná úprava upúšťa od uvedených zámerov a cieľov, znamená silný návrat k tzv. inkvizičnému hlavnému pojednávaniu, na ktorom celé konanie pripravuje a vedie súd, ktorý má zodpovedať aj za zistený skutkový stav (pozri napr. body 72,73,89, 107) návrhu. 
Je pravdou, že súdna prax signalizuje, že obligatórne predbežné prejednanie obžaloby na verejnom zasadnutí je často z hľadiska procesnej ekonomiky zbytočne nákladné a často predlžuje konanie (najmä keď nie je dobre pripravené). Preto sa navrhuje, aby obligatórne predbežné prejednanie obžaloby na verejnom zasadnutí sa týkalo iba obzvlášť závažných zločinov. V týchto prípadoch je žiaduce, aby hlavné pojednávanie bolo už kontradiktórne pripravované tak, aby mohlo byť kontradiktórne realizované. To umožní len situácia, keď obidve strany sporu (t.j. prokurátor a obžalovaný) budú oboznámené s budúcim rozsahom dokazovania, aby sa mohli pripraviť a súd nemusel opakovane odročovať hlavné pojednávanie v dôsledku ďalších návrhov na doplnenie dokazovania. A to je v súčasnosti jedným z hlavných dôvodov prieťahov (objektívnych) v súdnom konaní. 

Túto pripomenku uplatňuje Najvyšší súd Slovenskej republiky ako pripomenku zásadnú. 	O 	A 	 	
NS SR 	K čl. I bodu 63 
V § 243 ods. 3 žiadame znenie prevziať z § 243a ods. 3 návrhu. 

Navrhovaná zmena umožní v najzávažnejších prípadoch, ktoré sú spravidla sledované verejnosťou, užitočný kontakt súdu so stranami ešte pred hlavným pojednávaním a umožní v celom rozsahu uplatniť navrhovanú významnú zmenu v rozšírení možnosti konania o dohode o vine a treste uvedenú v bode 63 ( § 243a ods. 3 ), ktorý navrhujeme prevziať a zapracovať ako odsek 3 v§ 243. 

Navrhnutá zmena nežiada úpravu § 244. 

Túto pripomenku uplatňuje Najvyšší súd Slovenskej republiky ako pripomenku zásadnú. 

 	Z 	A 	 	
NS SR 	K čl. I bodu 64  
Tento bod žiadame vypustiť. 

Odôvodnenie: 
Najvyšším súdom SR navrhovaná zmena nevyžaduje úpravu § 244 písm. g). 

Túto pripomenku uplatňuje Najvyšší súd Slovenskej republiky ako pripomenku zásadnú. 	Z 	A 	 	
NS SR 	K čl. I bodu 72  
Tento bod žiadame vypustiť 

Odôvodnenie: 
Z § 258 ods. 4 prvá veta sa majú vypustiť úvodné slová „Na návrh prokurátora alebo obhajcu“. Tým sa dôkazné bremeno v konaní pred súdom – na hlavnom pojednávaní - prenáša z prokurátora na súd. A to je krok späť – k inkvizičnému hlavnému pojednávaniu. Nemožno predsa meniť zákon v dôsledku pasivity prokurátora alebo obhajcu obvineného, ktorí nenavrhnú vykonať určitý obstaraný dôkaz. Prenesením takýchto povinnosti na súd – stráca súd postavenie nestranného arbitra, čo je v rozpore s Ústavou Slovenskej republiky (čl. 141 ods. 1). 
Predložený návrh opätovne zavádza prvky vyšetrovacej zásady súdneho konania a obmedzovanie vykonávania dôkazov procesnými stranami podľa ich vôle a uváženia. Zároveň navrhujeme zmeniť § 264 ods. 1 (pozri nižšie). Strany obžalovaného a svedkov vypočúvajú a eventuálne upozorňujú na rozpory v ich výpovediach oproti prípravnému konaniu, v čom dominantne spočíva kontradiktórny charakter hlavného pojednávania. 

Pokiaľ zákon v § 2 ods. 11 Tr. por. umožňuje súdu vykonať aj dôkaz, ktorý strany nenavrhli, toto ustanovene nadväzuje na ustanovenie § 2 ods. 10 o obstarávaní dôkazu a predpokladá zásah súdu do stranami vykonávaného dokazovania a nie vykonanie dôkazu miesto niektorej strany pre jej pasivitu na hlavnom pojednávaní. 

Túto pripomenku uplatňuje Najvyšší súd Slovenskej republiky ako pripomenku zásadnú. 

 	Z 	A 	 	
NS SR 	K čl. I bodu 73 
Tento bod žiadame vypustiť 

Odôvodnenie: 
Ustanovenie § 260 veta prvá Tr. por. prikazuje predsedovi senátu urobiť opatrenie, aby obžalovaný bol vypočutý v neprítomnosti ešte nevypočutých spoluobžalovaných. Je to historická skúsenosť zabraňujúca tomu, aby si spoluobžalovaní prispôsobovali navzájom výpovede. Akceptovanie predloženého návrhu povedie k tomu, že obžalovaní budú odvolávať svoje skoršie, resp. inakšie výpovede, než je niektorá najvyhovujúcejšia výpoveď niektorého zo spoluobžalovaných, ktorú počuli len na práve prebiehajúcom pojednávaní. Vyvolá to zdĺhavé odstraňovanie rozporov, ktoré spravidla sa nikdy neodstránia, ale vyvolajú pochybnosti súdu o skutku. 

Túto pripomenku uplatňuje Najvyšší súd Slovenskej republiky ako pripomenku zásadnú. 	Z 	A 	 	
NS SR 	K čl. I bodu 76  
V § 263 ods. 3 odporúčameúvodnú vetu uvedenú v návrhu upraviť, resp. upresniť tak, že v časti pod písm. a) sa za slová „k výsluchu“ vložia slová „bez dôvodného ospravedlnenia sa“ a za slová „bolo neúspešné“ sa vložia slová „pre prekážky vytvorené touto osobou“ 

Odôvodnenie: 
Vyplýva z návrhu. 
 	O 	ČA 	Predkladateľ sa nestotožnil s druhou časťou pripomienky.  	
NS SR 	K čl. I bodu 80 
Žiadame takto upraviť § 273 ods. 3 návrhu: 

„(3) Strana môže namietať spôsob vykonania dôkazu alebo navrhnúť doplnenie jeho vykonania; na rozhodovanie o námietke a návrhu na doplnenie vykonania dôkazu sa primerane použije ustanovenie § 263 ods. 5.“. 

Odôvodnenie: 
Formulácia „oboznámenie obsahu dôkazu“ je problematická z hľadiska § 278 ods. 2 Tr. por., keďže dôkazy sa na hlavnom pojednávaní v príslušnej forme vždy vykonávajú. Doplnenie dôkazu, ktorý strana nevykonáva, je najprv potrebné navrhnúť. 
Druhú vetu je potrebné vypustiť – ak by strana nedoplnila vykonanie dôkazu ihneď pri tomto výkone, nebolo by potrebné doplnenie dokazovania v príslušnom smere už možné vykonať, a to (v dôsledku nastania navrhovanej prezumpcie úplnosti vykonania dôkazu ako nevyvrátiteľnej domnienky) ani v odvolacom konaní. Ak je možné navrhnúť nové dôkazy pred vyhlásením dokazovania za skončené (§ 272 ods. 2) a v odvolaní (§ 311 ods. 4), je takto možné navrhnúť aj doplnenie už vykonaných dôkazov. 
Režim námietok a návrhu na doplnenie vykonania dôkazu je potrebné synchronizovať s doterajšou parciálnou úpravou, týkajúcou sa výsluchu svedka, ktorá zostáva nedotknutá (§ 263 ods. 5). 

Túto pripomenku uplatňuje Najvyšší súd Slovenskej republiky ako pripomenku zásadnú. 	Z 	A 	 	
NS SR 	K čl. I bodu 82 
V § 277 ods. 5 poslednej vete návrhu navrhujeme na konci doplniť slová „a požiada o vykonanie hlavného pojednávania“. 

Odôvodnenie: 
Súhlas obžalovaného sa zmenou v zložení senátu ešte neznamená aj súhlas, aby sa hneď v tomto novom zložení konalo hlavné pojednávanie. Doplnené o navrhnuté slová zabráni v budúcnosti napr. v rámci odvolania argumentovať, že obžalovaný súhlasil so zmenou v zložení senátu, ale myslel si, že konať sa bude až potom, ako „nový“ sudca naštuduje spis a pod. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil.  	
NS SR 	K čl. I bodu 85 
Za bod 85 navrhujeme zaradiť nový bod (85a): 

85a (§ 293 ods. 10) znie: 
„(10) na verejnom zasadnutí konanom o odvolaní musí mať obvinený obhajcu vo všetkých prípadoch, v ktorých ho musí mať na hlavnom pojednávaní.“. 

Odôvodnenie: 
V súdnej praxi dochádza k rozdielnemu výkladu § 293 ods. 10 v otázke prítomnosti obhajcu v konaní o odvolaní. Navrhovaná zmena súdnu prax ujednotí najmä aj v otázke prítomnosti obhajcu na verejnom zasadnutí, na ktoré dal podnet svojim návrhom obvinený. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil.  	
NS SR 	K čl. I bodu 89  
Navrhujeme tento bod čiastočne upraviť, a to nasledovne: 

V § 322 ods. 1 sa vypúšťa slovo „spravidla“. 

Odôvodnenie: 
Vecne správna je prvá časť navrhovanej zmeny, a to vypustenie slova „spravidla“, ktoré už do súčasnej úpravy logicky nezapadá. 
Nie je však únosné navrhovanou úpravou (vypustením slov „alebo by mohlo viesť k iným skutkovým záverom“) do značnej miery z hľadiska dôkazného zisťovania skutkového stavu odstrániť rozdiel medzi prvostupňovým a odvolacím konaním, z ktorých druhé uvedené nie je (ako konanie o opravnom prostriedku) homogénnym pokračovaním konania na súde prvého stupňa, ale prieskumným konaním, čo je vyjadrené aj odlišnou procesnou formou konania (verejné alebo neverejné zasadnutie, nie hlavné pojednávanie). 

V rámci konania o odvolaní je možné vykonať aj dôkazy a meritórne rozhodnúť rozsudkom na základe zmeny skutkového stavu, ale len v obmedzenom rozsahu (okruhu prípadov), aby zväčša mohli byť zmenené skutkové zistenia, obsiahnuté v novom rozsudku súdu prvého stupňa (po zrušení pôvodného rozsudku) ešte preskúmané v odvolacom konaní (v prípadoch uvedených v § 322 ods. 4 vždy). Pre ostatné prípady, v ktorých dôjde k priamej skutkovej zmene rozsudkom odvolacieho súdu, je možnosť preskúmania zmenených skutkových zistení dovolacím súdom zámerom práve predkladaného návrhu v jeho bode 107 - nový odsek 3 v §371. Všetky takéto meritórne rozhodnutia odvolacích súdov (ktorých počet by sa v prípade prijatia navrhovanej zmeny znenia §322 ods.1 výrazne zvýšil) by potom boli potenciálnym zdrojom podnetov na podanie dovolania ministrovi spravodlivosti podľa § 371 (nového) ods. 3,čím by sa štandardné odvolacie konanie nahrádzalo konaním o dovolaní. 

Ako už vyplýva aj z vyššie uvedeného, navrhovaná úprava §322 ods. 1 ( na rozdiel od terajšej) sčasti koliduje s odsekom 4 dotknutého ustanovenia, ktorým je zmena skutkového stavu rozhodnutím odvolacieho súdu v tam uvedených prípadoch vylúčená (alternatívne použitie odseku 1 je však tiež vylúčené, ak nejde o neprimerané ťažkosti pri vykonaní úkonu). 

Takmer výlučné inkorporovania apelačného princípu do odvolacieho konania nebolo zámerom rekodifikácie a nie je v súlade s celkovou koncepciou opravných prostriedkov v jej rámci. Prenesenie dokazovania v značnej miere do konania o odvolaní navyše celkovo súdne konanie neurýchli, práve naopak. Absencia „sankcie“ možného vrátenia veci by reálne viedla súdy prvého stupňa k povrchnému a len formálnemu vykonaniu dôkazov, resp. ich nevykonaniu a mechanickému zamietaniu návrhov strán, resp. ignorovaniu postupu v zmysle § 2 ods. 11 Trestného poriadku. Ak by sa odstraňovanie takýchto chýb konania dopĺňaním dokazovania koncentrovalo na odvolacom súde (teda vo veciach všetkých odvolaním napadnutých rozhodnutí v súhrne jeho obvodu), dôsledok predlžovania dotknutých konaní by nepochybne nastal. 

Túto pripomenku uplatňuje Najvyšší súd Slovenskej republiky ako pripomenku zásadnú. 

 	Z 	A 	 	
NS SR 	K čl. I bodu 101 
Navrhujeme znenie § 369 ods. 1 v znení predkladaného návrhu doplniť touto vetou: „Ak bol podnet podaný v prospech obvineného, nemôže minister spravodlivosti na základe tohto podnetu podať dovolanie v jeho neprospech.“. 

Odôvodnenie: 
Je neadekvátne pripustiť podanie dovolania, reagujúce ne okolnosti podnetu protichodne jeho smerovaniu. 

 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil.  	
NS SR 	K čl. I bodu 107 
Navrhujeme tento bod vypustiť. 

Odôvodnenie: 
Otázky zisťovania skutkového stavu a hodnotenia dôkazov nie sú vecou prvostupňového a v prieskumnej fáze odvolacieho, nie dovolacieho konania. Táto téza je koncepčná a bola podstatou rekodifikačného vymedzenia predmetu konania o dovolaní. V tomto konaní sa odstraňujú chyby aplikácie hmotného a procesného práva a takto zamerané rozhodnutia najvyššieho súdu môžu plniť zovšeobecňovaciu funkciu. Hodnotenie konkrétnych dôkazov v prejednávanej veci v zmysle § 2 ods. 12 Tr. por. naopak nemôže byť predmetom zovšeobecnenia, preto nemá význam duplikovať odvolacie konanie zo skutkových dôvodov a stierať tak rozdiel medzi riadnym a mimoriadnym opravným prostriedkom. Nezanedbateľné sú aj kapacitné možnosti ministerstva spravodlivosti ako spracovateľského servisu ministra ako dovolateľa, ako aj samotného najvyššieho súdu v súvislosti k dĺžke dovolacieho konania (a ostatných konaní). Len na dôvažok podotýkame, že zmenené označenie doterajších odsekov je mechanický chybné. 

Túto pripomenku uplatňuje Najvyšší súd Slovenskej republiky ako pripomenku zásadnú. 

 	Z 	N 	Rozporové konanie sa uskutočnilo 14.4.2011. Rozpor nebol odstránený.  	
NS SR 	K čl. I bodu 125 
V § 567i navrhujeme prispôsobiť odsek 9 zneniu bodu 117 (zahrnutím do jeho textu aj dôveryhodnej osoby) a znenie odseku 7 vyššie uvedenej pripomienke k bodu 107 (vypustením slov „a 3“). 
 	O 	ČA 	Predkladateľ sa nestotožnil s druhou časťou pripomienky.  	
NS SR 	 
Nad rámec predkladaného návrhu: 
Navrhujeme upraviť nasledujúce ustanovenia (z ktorých § 243 ods. 1 je návrhom dotknutý z iného dôvodu) nami navrhovaným spôsobom: 

V § 237 ods. 3 písm. b) sa vypúšťajú slová „na ktoré zákon ustanovuje trest odňatia slobody, ktorého horná hranica neprevyšuje osem rokov,“. 

V § 237 ods. 3 písm. c) sa slová „v ostatných prípadoch“ nahrádzajú slovami „o obzvlášť závažných zločinoch alebo ak tak ustanovuje tento zákon.“. 

V § 241 ods. 1 sa vypúšťajú slová „s hornou hranicou trestnej sadzby neprevyšujúcou osem rokov“ a za slovo „preskúma“ sa vkladá čiarka a slová „ak tento zákon neustanovuje inak,“. 
 	O 	A 	 	
NS SR 	K čl. I - § 261 ods. 3 
V § 261 ods. 3 sa v prvej vete na konci bodka nahrádza bodkočiarkou a pripájajú sa tieto slová: „ak o vykonaní dôkazu rozhodol súd, výsluch svedka vykoná predseda senátu, pri zachovaní práva prokurátora, obžalovaného a obhajcu vykonať následne výsluch svedka a klásť mu otázky.“. 

Odôvodnenie: 
Je potrebné vytvoriť procesný rámec pre výsluch svedka na základe dôkaznej iniciatívy súdu v zmysle § 2 ods. 11. Stranu nemožno nútiť vypočúvať svedka, ktorého výsluch sama nenavrhla. 
 	O 	A 	 	
NS SR 	K čl. I - - § 263 ods. 3 
V 263 ods. 3 sa dopĺňa o písmeno d), ktoré znie: 
„d) vykonávalo sa spoločné konanie voči viacerým spoluobvineným a taká osoba, ktorá bola pôvodne spoluobvineným, na hlavnom pojednávaní využila ako svedok svoje právo odoprieť výpoveď z dôvodov podľa § 130 ods. 2. “. 

Odôvodnenie: 
Ide o bežné procesné obmedzenie, ktoré znemožňuje vypočuť predchádzajúceho spoluobvineného, ktorý spoluobvineným aktuálne nie je v dôsledku vývoja alebo výsledku konania proti nemu ( napr. vylúčenie zo spoločného konania, podmienečné zastavenie trestného stíhania v prípravnom konaní, vydanie trestného rozkazu). 
 	O 	N 	Predkladateľ sa nestotožnil s potrebou navrhovaného doplnenia.  	
NS SR 	K čl. I ( § 264 ods. 1 ) 
V § 264 ods. 1 sa za slovo „byť“ vkladajú slová „na návrh prokurátora, obžalovaného alebo obhajcu“ a vypúšťa sa časť vety za slovom „výpovediach“. 

Odôvodnenie: 
Návrhová dispozícia s čítaním svedeckej výpovede z prípravného konania pre jej rozpornosť zodpovedá kontradiktórnemu charakteru súdneho konania a v tomto smere je potrebné odstrániť neúplnosť súčasne účinného znenia. Strana má právo, nie povinnosť svedka vypočuť a tiež upozorňovať na jeho predchádzajúcu výpoveď. 
Formulácia, ktorá sa navrhuje vypustiť je nejednoznačná a vyznieva v tom zmysle, že z čítanej výpovede nemožno čerpať dôkazné informácie ako podklad pre rozhodnutie súdu. Priame prevzatie čítaných údajov ako podkladu skutkových zistení je pritom vzhľadom na časový odstup výsluchu na hlavnom pojednávaní od okolností, ktoré sú predmetom tohto výsluchu, často nenahraditeľné. 

Túto pripomenku uplatňuje Najvyšší súd Slovenskej republiky ako pripomenku zásadnú. 
 	Z 	A 	 	
NS SR 	K čl. I ( § 317 ods. 1 ) 
V § 317 sa za odsek 1 vkladá nový odsek 2, ktorý znie: 
„(2) Ak bolo podané odvolanie v prospech obžalovaného proti výroku, ktorým bol uznaný za vinného, a odvolací súd tento výrok nezrušuje, preskúma v celom rozsahu aj zákonnosť a odôvodnenosť výroku o treste a ďalších výrokov, ktoré majú vo výroku o vine svoj podklad.“. 

Doterajší odsek 2 sa označuje ako odsek 3. 
 	O 	A 	 	
NS SR 	K čl. I ( § 321 ods. 2 ) 
V § 321 ods. 2 sa slová „1 alebo 2“ nahrádzajú slovami „ 1 alebo 3“. 

Odôvodnenie: 
Navrhuje sa modifikovať preskúmavanie len odvolaním napadnutých výrokov rozsudku odvolacím súdom (§ 317 ods.1 veta prvá) zavedením princípu, podľa ktorého ak obžalovaný napadne výrok o vine, odvolací súd preskúma všetky výroky, ktoré majú vo výroku o vine svoj podklad, a to bez ohľadu na okolnosť, či sú tieto výroky odvolaním napadnuté, a v celom rozsahu, teda bez ohľadu na to, aké chyby sa týmto výrokom odvolaním vytýkajú. Súčasná úprava pri intenzívnom výklade § 317 ods. 1 priestor na preskúmanie nenapadnutých výrokov neposkytuje, len prikazuje aj pri separátnom prieskume a v jeho rozsahu v prípade zrušenia výroku o vine zrušiť vždy aj na tento výrok nadväzujúce výroky (§ 321 ods. 2 veta druhá ). Uplatňovaný návrh je „preskúmavacou“ paralelou naposledy uvedeného „zrušovacieho“ ustanovenia, a to pre prípad nezrušenia výroku o vine a v tejto podobe výnimkou s obmedzenia revízneho princípu len na výrok, napadnutý odvolaním. S revíziou na výrok o vine nadväzujúcich výrokov je potom spojená možnosť ich zrušenia podľa § 322ods. 3. 
Zákaz reformácie „in peius“ sa po zrušení takéhoto výroku neuplatní, len ak bolo proti nemu podané odvolanie prokurátora alebo poškodeného v neprospech obžalovaného(§ 322 ods.3 veta druhá a § 327 ods. 2. 
 	O 	A 	 	
NS SR 	K čl. I ( §327 ods. 3 ) 
§ 327 sa dopĺňa odsekom 3, ktorý znie: 

„(3) Ak odvolací súd zrušil výrok o vine len na základe odvolania podaného v prospech obžalovaného a súčasne rozhodol o zrušení ďalších výrokov podľa § 321 ods. 2 alebo 3, zákaz zmeny rozhodnutia v neprospech obžalovaného podľa odseku 2 sa nepoužije na výrok, ktorý má svoj podklad vo výroku o vine a ktorý bol napadnutý odvolaním podaným v neprospech obžalovaného.“. 

Odôvodnenie: 
Zúženie rozsahu revízneho princípu v zmysle § 317 ods. 1 oproti odvolaciemu konaniu podľa Trestného poriadku v znení účinnom do 1. januára 2006 vytvára situáciu, že zákaz reformácie „in peius“ sa vzťahuje i na výrok, ktorý má vo výroku o vine svoj podklad, proti ktorému síce bolo podané odvolanie v neprospech obžalovaného, avšak tento výrok bol zrušený v dôsledku zrušenia výroku o vine, a to len na základe odvolania, podaného v prospech obžalovaného (obligatórnym uplatnením postupu podľa § 321 ods. 2 veta druhá alebo § 321 ods. 3 časť vety za bodkočiarkou). Ak sa v ďalšom konaní rozhodne o vine pri rešpektovaní § 327 ods. 2, teda bez zmeny vyznievajúcej v neprospech obžalovaného, avšak pozitívne (jej uznaním), nemá vecné opodstatnenie vzťahovať zákaz sprísnenia (a tak aj eliminovať možnosť opätovného odvolania) i na výrok o treste a ďalšie výroky, ktoré majú vo výroku o vine svoj podklad, pokiaľ boli už v pôvodnom rozsudku napadnuté odvolaním podaným v neprospech obžalovaného. 
 	O 	A 	 	
NS SR 	K čl. I ( § 371 ) 
§ 371 sa dopĺňa odsekom 8, ktorý znie: 
„(8) Dovolanie nemožno oprieť o skutočnosti a dôkazy súdu skôr neznáme.“. 

Odôvodnenie: 
Je potrebné, najmä v súvislosti s navrhovaným umožnením podania dovolania aj zo skutkových dôvodov, vymedziť rozdiel medzi dovolaním a obnovou konania, nakoľko nejde o duplicitné procesné inštitúty. 
 	O 	A 	 	
NS SR 	K čl. I ( § 566a ) 
Za § 566 sa vkladá § 566a , ktorý znie: 

„§ 566a 
Ak dovolací súd vysloví porušenie zákona a zruší napadnuté rozhodnutie, ktoré v pôvodnom konaní v prvom stupni vydal krajský súd alebo Vyšší vojenský súd a vec vracia súdu prvého stupňa, je takým súdom okresný súd príslušný podľa § 15, § 16“. 

Odôvodnenie: 
V súdnej praxi vznikli problémy s príslušnosťou na prejednanie veci, v ktorých pôvodne konali a rozhodovali krajské súdu ako súdy prvého stupňa. Treba preto jenoznačne vyriešiť otázku príslušnosti na konanie po zrušení takýchto rozhodnutí v dovolacom konaní. 

 	O 	A 	 	
NS SR 	K čl. II bodu 4 
Žiadame vypustiť tento bod. 

Odôvodnenie: 
Navrhovaná úprava nového odseku 3 v §58 Trestného zákona je zavádzaním trestnoprávnej represie, vyvolanej uplatnením skutkovej domnienky. Táto domnienka, i keď je zakomponovaná do ustanovení o výkone trestu, má zároveň aj povahu úpravy trestnosti činu, a to ako skutkovej podstaty trestného činu „nadobudnutia majetku z nelegálnych príjmov“. 
Ak sa v konaní preukáže spáchanie niektorého z trestných činov uvedených v navrhovanom ustanovení, zo zákona sa predpokladá popísaný delikt (nadobudnutie majetku z nelegálnych príjmov), čo podmieňuje obligatórne uloženie trestu prepadnutia majetku (popri treste odňatia slobody, ktorý sa u dotknutých trestných činov v dôsledku výšky trestnej sadzby vždy primárne uloží v zmysle § 34 ods. 6 Tr. zák.). Nadobudnutie majetku pochádzajúceho z nelegálnych príjmov páchateľom (ktoré podmieňuje tento prísnejší sankčný postih) pritom nie je ako skutok (teda nad rámec žalovaného skutku) predmetom trestného stíhania na podklade páchateľovi vzneseného obvinenia a podanej obžaloby. 
Navyše, skutočnosti, resp. okolnosti, ktoré sú pre trestné konanie kvalifikačne relevantné je v jeho rámci potrebné (a teda nevyhnutné) vždy dokazovať (§ 119 ods. 1 Trestného poriadku), čo sa týka i splnenia podmienok na uloženie trestu určitého druhu. Nie je teda tieto okolnosti možné zo zákona predpokladať. 
Uloženie trestu prepadnutia majetku (ako v majetkovej sfére najprísnejšieho trestu) je podľa navrhovanej úpravy možné odvrátiť len vyvrátením uvedenej kriminalizačnej zákonnej domnienky samotným páchateľom (v postavení obvineného, resp. obžalovaného), teda preukázaním pôvodu majetku z legálnych príjmov ním samým. Navyše, podľa navrhovanej formulácie, nepreukázanie legálneho pôvodu čo i len časti majetku privodí uloženie trestu prepadnutia vo vzťahu k majetku ako celku (Trestný zákon ani neumožňuje uložiť trest prepadnutia časti majetku), čo je však až nedostatkom nad rámec podstaty zásadnej neprijateľnosti tohto novelizačného bodu. 
Podstatné je, že návrhom je konštruovaný presun dôkazného bremena na obvineného po preukázaní len časti jeho trestnoprávne relevantného konania (žalovaný skutok), ktorý (presun) sa vzťahuje na vyvrátenie zákonnej domnienky nastania ďalších okolností, nevyhnutných pre obligatórne uloženie trestu prepadnutia majetku (nadobudnutie majetku páchateľom z nelegálnych príjmov, a to bez ohľadu na súvis s jeho konaním v rámci žalovaného skutku ) nie je v súlade s princípom prezumpcie neviny v zmysle Čl. 50 ods. 2 Ústavy slovenskej republiky, resp. Čl. 6 ods. 2 Dohovoru o ochrane základných ľudských práv a slobôd. Takáto úprava teda nemôže byť súčasťou trestnoprávnej normy. 
Terajšia úprava § 58 ods.2 je pritom dostatočne represívna a bez výraznejších aplikačných prekážok, nakoľko vyžaduje ako podmienku uloženia trestu prepadnutia majetku preukázanie nadobudnutia čo i len časti majetku z nelegálnych príjmov, ktorá (časť) nie je kvantifikovaná jej minimom. Je teda nadbytočné túto úpravu parciálne transformovať na problematickú konštrukciu s vyššie uvedenými charakteristikami. 

Túto pripomenku uplatňuje Najvyšší súd Slovenskej republiky ako pripomenku zásadnú. 

 	Z 	ČA 	Rozporové konanie sa uskutočnilo 14.4.2011. Rozpor čiastočne odstránený vypustením uplatnenia skutkovej domnienky v § 58 ods. 3.  	
NS SR 	K čl. II bodu 10 
Navrhujeme tento bod upraviť tak, že sa v § 299a ods. 1 v znení predkladaného návrhu vypúšťa časť vety za slovom „predpisu“. 

Zaradenie tejto novej skutkovej podstaty trestného činu neoprávneného uskutočnenia stavby do šiestej hlavy osobitnej časti Trestného zákona, sa nám javí ako nie príliš vhodné. Z hľadiska objektu, ktorý je týmto trestným činom chránený, by bolo vhodnejšie zaradiť túto skutkovú podstatu do ôsmej hlavy, piateho dielu alebo do deviatej hlavy osobitnej časti Trestného zákona. 

Odôvodnenie: 
Ak ide o stavbu na cudzom pozemku, ujma na oprávnených záujmoch vlastníka je zrejmá a vyplýva z podstaty vlastníckeho práva, v špecifických prípadoch možno zohľadniť § 10 ods. 2 Trestného zákona. V ostatných prípadoch je potom zadefinovanie a procesné dokazovanie vážnej ujmy na právach alebo oprávnených záujmoch viacerých osôb problémom, ktorý reálny význam aplikácie nového ustanovenia do značnej miery zníži. Kedže ide o kategóriu prečinu, pre rozlíšenie od priestupku je (ako už bolo uvedené vyššie) relevantný materiálny korektív jeho závažnosti, ktorý je dostatočným zamedzením postihu bagateľných deliktov. 

 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil.  	
NS SR 	K čl. II bodu 17 
Navrhujeme znenie bodu 17 upraviť takto: 

Doterajší text § 343 sa označuje ako odsek 1 a dopĺňa sa odsekom 2, ktorý znie: 
„(2) Rovnako ako v odseku 1 sa potrestá, kto verejne osočuje sudcu v súvislosti s jeho rozhodovaním v konkrétnej veci.“. 

Odôvodnenie: 
Možnosť postihu konania páchateľa len ako opakovaného napriek predchádzajúcemu upozorneniu je skôr hypotetická pri delikte, páchanom aj mimo priebehu súdneho pojednávania. V navrhovanej podobe nevyvolá ani v oblasti prevencie žiaden účinok. 

 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil.  	
NS SR 	K čl. II ( § 124 ) 
Žiadame vložiť nový bod v tomto znení: 

"„V § 124 sa vypúšťa odsek 2. Doterajší odsek 3 sa označuje ako odsek 2.“. 

Odôvodnenie: 
Navrhovaná, už dlhodobejšie nanajvýš aktuálna zmena vylučuje ušlý zisk z pojmu „škoda“ na účely Trestného zákona. 
Účelom vypustenia ušlého zisku spod pojmu škoda na účely Trestného zákona je zabezpečiť preukázateľnú mieru istoty pri stanovovaní trestnej zodpovednosti pri základných skutkových podstatách a pri kvalifikovaných skutkových podstatách, ktorých naplnenie najmä pri majetkových trestných činoch závisí od stanovenia výšky škody spôsobenej trestným činom. Zároveň je potrebné poukázať aj na skutočnosť, že ušlý zisk ako pojmový znak škody na účely Trestného zákona (na rozdiel od Trestného poriadku, ktorý vytvára procesný rámec pre použitie hmotnoprávnej úpravy iných právnych odvetví, najmä občianskeho práva, pri uplatňovaní nároku na náhradu škody v rámci adhézneho konania), v oblasti úpravy trestnej zodpovednosti ide o zjavne nepotrebný prvok. V súčasnosti je jeho využiteľnosť možná spravidla len pri kvalifikovaných skutkových podstatách, kde je možné aj zavinenie z nedbanlivosti vo vzťahu k ťažšiemu následku, čiže netvorí pojmový základ pre stanovenie zodpovednosti v základnej skutkovej podstate. Len výnimočne totiž možno preukázať úmyselné spôsobenie škody trestným činom na ušlom zisku. Trestné sadzby vo vyšších odsekoch ustanovení osobitnej časti sú však adekvátne úmyselne spôsobenej škode, pre jej nedbanlivostné spôsobenie sú príliš vysoké. 
Navyše, preukazovanie výšky škody vo forme ušlého zisku je problematické, preto nie je toto ustanovenie v aplikačnej praxi používané tak, ako by si to zákon vyžadoval. 
Vecne správnym riešením je návrat ku ponímaniu škody ako znaku základnej i kvalifikovanej skutkovej podstaty, ako to zakotvoval Trestný zákon v znení účinnom do 1. januára 2006. 

Túto pripomenku uplatňuje Najvyšší súd Slovenskej republiky ako pripomenku zásadnú. 	Z 	N 	Rozporové konanie sa uskutočnilo 14.4.2011. Rozpor nebol odstránený.  	
NS SR 	K čl. II ( § 242a a 242b ) 
Navrhujeme doplniť ako nové ustanovenia § 243a a § 243b – nová skutková podstata trestného činu marenia exekučného konania. 

Odôvodnenie: 
Podrobné znenie navrhovaných nových ustanovení boli aj Komorou exekútorov SR predložené v rámci pripomienkového konania a tento návrh údajne odporúča prijať aj GPSR. Odporúčame zvážiť podporu toho návrhu, pretože problémy vzťahujúce sa k činnosti exekútorov, vyplývajúce z nerešpektovania, sťažovania a marenia výkonu a činnosti exekútorov sú časté a protiprávne konania páchateľov v tomto smere by bolo vhodné posudzovať podľa samostatného ustanovenia Trestného zákona. 
 	O 	ČA 	Doplnenie § 243a - Marenie exekučného konania.  	
NS SR 	K čl. II bodu 22 ( § 344 ) 
V súvislosti s bodom 22 návrhu sa v § 344 ods. 2 písm. e) sa rozširuje okruh trestne zodpovedných subjektov aj „na osobu vykonávajúcu právomoc orgánu riadenia a správy súdov“. Absentuje však definícia tejto osoby. To vyvolá v aplikačnej praxi problémy. Ak by sa tak nestalo, navrhujeme do § 128 ods. 3 zadefinovať túto osobu napr. takto: 
„(3) osobou vykonávajúcou právomoc orgánu riadenia a správy súdov je predseda súdu, podpredseda súdu, riaditeľ správy súdu (ev. aj ďalšie osoby, napr. z ministerstva spravodlivosti...). Takou osobou je aj osoba poverená zastupovaním týchto osôb počas výkonu zastupovania“. 

Doterajšie odseky 3 až 9 sa označujú ako odseky 4 až 10. 

Odôvodnenie: 
Vyplýva z úvodnej vety tohto návrhu. 

 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil. Navrhované doplnenie nepovažuje za nevyhnutné pre riadnu aplikáciu § 344.  	
GP SR 	Všeobecne 
Predložený návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 301/2005 Z. z. Trestný poriadok v znení neskorších predpisov a ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 300/2005 Z. z. Trestný zákon v znení neskorších predpisov vychádza z programového vyhlásenia vlády v oblasti trestnej politiky. Je nesporné, že doterajšia prax uplatňovania týchto zákonov preukázala potrebu zmien a doplnenia platného znenia. Ďalšie zmeny vyplývajú z medzinárodných dokumentov, ktorými je Slovenská republika viazaná a najmä z odporúčaní noriem Európskej únie. Z legislatívno-technického hľadiska, ale aj z dôvodu prehľadnosti a zrozumiteľnosti uvedených zákonov by bolo žiaduce, aby všetky potrebné zmeny a doplnenia boli vykonané naraz jedným zákonom. Ak však to už nie je možné, treba dodržať zásadu, aby si jednotlivé dielčie návrhy neodporovali a neupravovali tú istú problematiku rozdielne. Takáto obava vyplýva z predmetného návrhu v porovnaní s návrhom zákona o uznávaní a výkone majetkových rozhodnutí v Európskej únii a o zmene a doplnení zákona č. 300/2005 Z. z. Trestný zákon v znení neskorších predpisov. Ak teda jeden predpis má zabezpečiť výkon majetkových alebo peňažných sankcií aj ich vymáhaním v Európskej únii, nemôže iná novela toho istého predpisu vylúčiť vymáhanie peňažných, resp. majetkových sankcií v zmysle zásad uplatňovaných v EÚ. Rovnako by novela nemala popierať, ale ani pozmeňovať základné zásady, ktoré boli prijaté zákonodarcom pri ich vydávaní, ale naopak, mala by ich čo najdôslednejšie napĺňať. Z tohto všeobecného stanoviska vyplývajú aj naše konkrétne návrhy a pripomienky k predloženému návrhu. 	O 	A 	 	
GP SR 	K Článku I bod 1 
Vzhľadom na nahradenie ministra vnútra prezidentom policajného zboru navrhujeme zaviesť legislatívnu skratku „minister vnútra Slovenskej republiky (ďalej len minister vnútra)“ do najbližšieho ustanovenia, ktorým je § 110 ods. 2 písm. a) Trestného poriadku. Pripomíname však, že zavedenie inej osoby, než príslušníka Policajného zboru za agenta vyvolá ďalší odpor proti inštitútu agenta, ktorého právna teória navrhuje vypustiť z nášho právneho poriadku. V súčasnej dobe agent, ktorý je príslušníkom Policajného zboru, absolvuje osobitnú prípravu na plnenie tejto úlohy, čo zároveň poskytuje aj primeranú záruku pre to, aby nekonal ako agent provokatér. Preto priberať, okrem prípadov používania agenta na odhalenie korupčného správania, civilnú osobu (naviac aj zo zločineckého prostredia) je skôr nebezpečné pre zákonný postup, ako účelné na usvedčenie páchateľa iného trestného činu. 

Na druhej strane v súvislosti s právnou úpravou a postavením agenta navrhujeme doplniť ustanovenie § 30 Tr. zák. tak, aby agent nebol trestne zodpovedný len z dôvodu, ak bol k spáchaniu trestného činu donútený zločineckou alebo teroristickou skupinou, ale aj z dôvodu, ak bol k spáchaniu trestného činu donútený aj organizovanou skupinou. Pokiaľ môže byť agent ustanovený aj na odhalenie zločinu spáchaného organizovanou skupinou, vyvstáva legitímna otázka, prečo nevylúčiť trestnú zodpovednosť agenta pre prípad, ak ho organizovaná skupina donúti spáchať trestný čin.  	O 	N 	Predkladateľ sa stotožnil s pripomienkou iného subjektu k bodu 1. Pripomienka je preto neaktuálna.  	
GP SR 	K Článku I bod 5 
Nesúhlasíme s navrhovaným znením, aby o námietke policajtov rozhodoval prokurátor. Viedlo by to jednak k zaťaženosti prokurátorov, ktorí naviac nebudú môcť rozhodovať so znalosťou osoby dotknutého policajta a objektívne môže prispieť k prieťahom v prípravnom konaní. Okrem toho ide o nesystémové opatrenie. Navrhujeme ponechať pôvodnú úpravu. Súčasnú právnu úpravu § 32 ods. 1 Tr. por. v danom smere považujeme za dostatočnú a logickú a z tohto dôvodu so zmenou nesúhlasíme. Bezprostredne nadriadený policajt disponuje relevantnými informáciami z osobného spisu ktoréhokoľvek policajta, spravidla dobre pozná osobné pomery policajta a ako riadiaci pracovník má istú znalosť prostredia, v ktorom sa policajt, či už počas výkonu služby alebo v čase svojho osobného voľna pohybuje. Príslušný prokurátor takéto informácie ani vedomosti v žiadnom prípade nemá. Objektívne rozhodovanie prokurátora v takomto prípade si bude vyžadovať okrem iného aj zadováženie písomného stanoviska bezprostredne nadriadeného toho policajta, o vylúčenie ktorého ide, pričom ale prokurátor nemá zákonnú možnosť prikázať nadriadenému policajtovi oznámiť uvedené údaje, resp. oznámené údaje overiť.  	Z 	A 	 	
GP SR 	K Článku I bod 6 
S prihliadnutím na vyššie uplatnenú pripomienku k bodu 5 navrhujeme upraviť znenie písm. a) § 32 ods. 5 nasledovne: 
„a) ak ide o rozhodnutie policajta, jeho bezprostredne nadriadený policajt“. 

Ostatnú časť bodu 6 čl. I návrhu odporúčame ponechať bez zmien. 	Z 	A 	 	
GP SR 	K Článku I bod 10 
Navrhujeme upraviť nesprávne označenie § 34 ods. 4 na ods. 3. 	O 	A 	 	
GP SR 	K Článku I bod 19 
Upozorňujeme, že navrhované znenie § 69 ods. 3 by po zapracovaní návrhu obsahovalo duplicitné uvedenie slovného spojenia „a v konaní pred súdom“. Preto navrhujeme za slovo „spisov“ vložiť len slovo „prokurátorovi,“. 	O 	A 	 	
GP SR 	K Článku I bod 31 
Navrhujeme nasledovné znenie prvej vety ustanovenia § 116a ods. 1 Trestného poriadku: „V trestnom konaní o trestnom čine alebo pre úmyselný trestný čin, o ktorom na konanie zaväzuje medzinárodná zmluva, možno vydať príkaz na lokalizáciu a zisťovanie údajov o aktívne zapnutej mobilnej účastníckej stanici, identifikačných číslach, ktorými sú čísla účastníckych staníc, mobilných prístrojov alebo identifikačného modulu užívateľa, ak možno dôvodne predpokladať, že budú zistené skutočnosti významné pre trestné konanie.“. 

Zámerne vynechávame pojem „SIM karty“, pretože tento pojem sa nepoužíva všade v zahraničí a naviac o technickej stránke sa môžu správcovia týchto sietí dohodnúť aj u nás na ich inom názve, a preto používame pojem identifikačný modul užívateľa. 	O 	ČA 	Predkladateľ akceptoval pripomienku iného subjektu týkajúcu sa pojmov v navrhovanom § 116a s odkazom na pojmy v zmysle zákona č. 610/2003 Z .z. o elektronických komunikáciach v znení neskorších predpisov.  	
GP SR 	K Článku I bod 34 
Odporúčame, aby, ak je ako svedok vypočúvaná osoba mladšia ako 15 rokov za podmienok tam uvedených, výsluch vykonal vždy prokurátor.  	O 	N 	Predkladateľ sa s návrhom nestotožnil.  	
GP SR 	K Článku I bod 36 
Navrhujeme ponechať pôvodnú úpravu, pokiaľ ide o vyšetrenie duševného stavu obvineného. Vyšetrenie duševného stavu jedným znalcom pripúšťame len u svedka. Domnievame sa, že navrhovaná zmena je odôvodnená len ekonomickým hľadiskom. Vyšetrenie duševného stavu je veľmi závažným dôkazným prostriedkom, ktorého dôsledky majú nezriedka zásadný vplyv na spôsob vybavenia veci, a preto je vhodné a dôvodné, aby ho vykonali dvaja znalci, ktorí môžu spolu konzultovať, prípadne aj konfrontovať svoje názory a tým dospieť k objektívnejšiemu záveru. Vyšetrenie duševného stavu dvoma znalcami sa osvedčilo a nebolo spochybňované ani odborníkmi z oblasti teórie, ani praktickými právnikmi pôsobiacimi na úseku trestného práva.  	O 	A 	Pôvodne navrhovaný bod 36 sa vypúšťa. 	
GP SR 	K Článku I bod 37 
V nadväznosti na predchádzajúcu pripomienku odporúčame taktiež ponechať pôvodnú právnu úpravu. Aj s prihliadnutím na skutočnosť, že na základe znaleckého posudku z odboru psychiatrie a vyšetrenia duševného stavu môže byť navrhnuté uloženie ochranného opatrenia, ktoré významnou mierou obmedzí obvineného na osobnej slobode, je nevyhnutné, aby o tejto otázke bolo čo najobjektívnejšie rozhodnuté. V opačnom prípade by na základe omylu alebo pochybenia jediného človeka mohla byť obmedzená osobná sloboda občana na dlhé mesiace, ba aj roky, alebo naopak, nebezpečný páchateľ by mohol byť prepustený na slobodu a ďalej ohrozovať iných. 	O 	A 	Pôvodne navrhovaný bod 37 sa vypúšťa. 	
GP SR 	K Článku I bod 38 
V navrhovanom texte s prihliadnutím na pripomienky uvedené v predchádzajúcich bodoch odporúčame preformulovať text nasledovne: „(2) Ak znalci u obvineného zistia príznaky nasvedčujúce jeho nepríčetnosti alebo zmenšenej príčetnosti, zaujmú stanovisko aj k tomu, či je jeho pobyt na slobode nebezpečný.“. 	O 	A 	 	
GP SR 	K Článku I bod 48 
Odporúčame vypustiť čiarku za slovom „orgánom“ a za slovo „orgánom“ vložiť slová „alebo orgánom príslušným na konanie o priestupku alebo o inom správnom delikte“. 

Návrhom síce dochádza k zohľadneniu vyvodenej zodpovednosti za priestupok cudzozemským orgánom, ale súčasne zjavne nechtiac dochádza k vypusteniu zohľadnenia vyvodenej zodpovednosti za priestupok tuzemským orgánom. 	O 	A 	 	
GP SR 	K Článku I bod 58 
S návrhom vo vzťahu k rozhodnutiu podľa odseku 2 písm. g) sa nestotožňujeme a považujeme ho s prihliadnutím na aplikačnú prax za neprimeraný. Rozhodnutie o nariadení vyšetrovania má v zásade len formálno-procesný charakter, ktorým sa žiadnym spôsobom nezasahuje do práv obvineného alebo poškodeného. Naviac, uvedený postup sa najčastejšie uplatňuje v štádiu trestného stíhania „vo veci“, teda v štádiu, kedy ešte nedošlo k vzneseniu obvinenia konkrétnej osobe. Máme za to, že uvedené rozhodnutie by naďalej malo byť urobené formou opatrenia bez toho, aby bolo doručované (oznámené) obvinenému a poškodenému. S poukazom na uvedenú skutočnosť navrhujeme nové znenie uvedeného ustanovenia. V § 230 odsek 3 znie: 
„(3) Prokurátor v prípadoch ustanovených v odseku 2 písm. a), d), f) alebo g) rozhoduje opatrením a v prípade ustanovenom v odseku 2 písm. e) rozhoduje uznesením, ktoré sa doručuje obvinenému a poškodenému.“. 	O 	A 	 	
GP SR 	K Článku I bod 67 
V ustanovení § 255 ods. 3 Trestného poriadku za slová „prokurátor v takom prípade postupuje primerane podľa § 232 a 233“ navrhujeme vložiť túto vetu: „Konať o dohode o vine a treste bez účasti poškodeného je možné len v tom prípade, ak bol poškodený upozornený podľa § 247 ods. 3.“. 

V ustanovení § 247 ods. 3 Trestného poriadku navrhujeme bodku nahradiť čiarkou a doplniť slová „ako aj na skutočnosť, že na hlavnom pojednávaní môže dôjsť k uzavretiu dohody o vine a treste“. 

Dôvodom navrhnutej zmeny je predísť situáciám, keď sa poškodený, ktorý bol riadne predvolaný, na hlavné pojednávanie nedostaví, a tým zmarí možnosť uzavrieť dohodu o vine a treste. Poškodený totiž podľa § 232 ods. 2 Trestného poriadku musí byť o čase a mieste konania dohody o vine a treste upovedomený.  	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil. 	
GP SR 	K Článku I bod 77 
Navrhujeme znenie druhej vety v ustanovení § 264 odsek 2 doplniť na konci (po nahradení bodky bodkočiarkou) slovami: „na ten účel predseda senátu prenechá strane príslušnú časť súdneho spisu“. 

Odôvodnenie navrhovaného doplnenia je založené na unifikácii rôznej interpretačnej praxe a z nej vyplývajúcich rôznych postupov predsedov senátov na hlavných pojednávaniach v konkrétnych trestných veciach (zápisnicu o skoršej výpovedi svedka je možné čítať len zo súdneho spisu, teda zo spisu predloženého súdu prokurátorom s obžalobou, hoci prokurátor ako strana v trestnom konaní spravidla disponuje rovnopisom vyšetrovacieho spisu ako pomôckou na účely hlavného pojednávania). 	O 	N 	Predkladateľ sa nestotožnil s potrebou navrhovanej zmeny. Platná úprava nespôsobuje problémy v aplikačnej praxi.  	
GP SR 	K Článku I bod 84 
Navrhovanú zmenu odporúčame použiť aj v odseku 4 § 293 (teda slová „doručiť mu predvolanie na verejné zasadnutie“ nahradiť slovami „doručiť mu upovedomenie o verejnom zasadnutí“). 

Odôvodnenie navrhovanej zmeny je založené na unifikácii spôsobu a formy zabezpečovania účasti obvineného na verejnom zasadnutí (podľa odsekov 4 a 5 § 293). 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil.Platná úprava § 293 ods. 4 je v súlade s navrhovanými zmenami tohto zákonného ustanovenia. 	
GP SR 	K Článku I bod 98 
Poukazujeme na skutočnosť, že návrh na zrušenie právoplatného rozhodnutia vydaného v prípravnom konaní môžu podľa § 364 ods. 1 podať oprávnené osoby v lehote do troch mesiacov, pričom generálny prokurátor môže takéto rozhodnutie v zmysle § 364 ods. 3 zrušiť v lehote do šiestich mesiacov. Hoci sa s týmto návrhom stotožňujeme, pripomíname, že v predloženom návrhu však nie je riešený postup v prípade návrhu, ktorý by bol predložený až po lehote stanovenej v § 364 ods. 1, t.j. po uplynutí troch mesiacov od právoplatnosti uznesenia. Poukazujeme na to, že ustanovenie § 365 Tr. por. výslovne upravuje situáciu, kedy bol návrh podaný po uplynutí lehoty stanovenej v citovanom odseku 3, t.j. do 6 mesiacov. Máme za to, že aj v takomto prípade by nedodržanie zákonom stanovenej lehoty malo mať za následok sankciu nerozhodovania o podanom návrhu. Preto odporúčame doplniť návrh o nasledujúci text: v § 365 ods. 1 sa za slová „uplynula lehota uvedená“ vkladajú slová „v § 364 ods. 1 alebo...“. 	O 	A 	 	
GP SR 	K Článku I bod 100 
Na základe poznatkov Medzinárodného odboru Generálnej prokuratúry Slovenskej republiky navrhujeme doplniť výpočet rozhodnutí, vo vzťahu ku ktorým možno podať dovolanie o písmeno h), ktoré má znieť nasledovne: „h) uznesenie, ktorým súd rozhodol o vydaní osoby do členského štátu Európskej únie podľa osobitného zákona“. 

Doterajšie písmeno h) označiť ako i). 

Z hľadiska všeobecnej právnej istoty považujeme za potrebné upraviť možnosť podať mimoriadny opravný prostriedok aj v oblasti upravenej osobitným zákonom. 

Okrem toho v § 368 ods. 2 odporúčame pod písm. c) vypustiť slová: „podľa § 281 ods. 1 a 2“. Ide o nadbytočnú úpravu. 

Nemožno však opomenúť, že minister spravodlivosti nie je ani orgánom činným v trestnom konaní ani sudcom. Trestný poriadok mu len výnimočne priznáva oprávnenia vykonať určitý úkon v trestnom konaní, najmä pokiaľ ide napr. o vydávanie do cudziny a podobne, ale jeho oprávnenie podávať opravné a najmä mimoriadne opravné prostriedky je z ústavného hľadiska spochybniteľné.  	O 	ČA 	Predkladateľ sa stotožnil s druhou časťou pripomienky týkajúcej sa vypustenia odkazu na § 281 ods. 1 a 2 v písm. c). S prvou časťou pripomienky týkajúcej sa rozšírenia možnosti podať dovolanie v prípade vydania osoby do členského štátu EU podľa osobitného zákona sa predkladateľ nestotožnil.  	
GP SR 	K Článku I bod 102 
Odporúčame v súlade s právnou logikou a v kontexte s navrhovaným novým znením odseku 1 § 369 vykonať zmenu v časti dikcie za spojkou „alebo“ v znení: „osoba, ktorá spĺňa podmienku dovolania uvedenú v § 372 ods. 1 vete prvej, ...“. 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil ako s vecne správnou.  	
GP SR 	K Článku I bod 106 
V ustanovení § 371 ods. 2 navrhujeme za slová „Trestného poriadku“ vložiť slovné spojenie „..., alebo osobitného zákona“. 

Považujeme za neprijateľný trvajúci „bezprávny“ stav, kedy proti úplne nesprávnemu alebo zákon porušujúcemu rozhodnutiu, týkajúcemu sa väzby podľa zákona č. 154/2010 Z. z. o európskom zatýkacom rozkaze neexistuje mimoriadny opravný prostriedok. 

Súčasne však navrhujeme v § 371 ods. 2 vypustiť oprávnenie ministra spravodlivosti právo podať dovolanie do trestu uloženému v konaní o dohode o vine a treste. Ak nie je možné podať dovolanie, ani podnet ministrovi v prípade, že vec bola právoplatne skončená v I. stupni, hoci nadriadený prokurátor zistí, že trest je tiež nezákonný alebo neprimeraný, tak nevidíme dôvod, aby toto oprávnenie mal minister v konaní o dohode o vine a treste. Došlo by tým k nerovnakému posudzovaniu dvoch skupín odsúdených, čo by bolo v rozpore s ústavou. 

Sporným sa javí aj rozširovanie oprávnenia ministra spravodlivosti na podanie dovolania proti skutkovým okolnostiam a najmä rozšírenie jeho oprávnenia podávať dovolanie proti rozhodnutiam vo vykonávacom konaní. Trestný poriadok totiž zaviedol pre kontrolu nad zákonnosťou vykonávacieho konania prokurátorský dozor a v prípadoch, keď v tomto konaní dôjde k porušeniu zákona, je povinnosťou prokurátora iniciovať aj podanie mimoriadneho opravného prostriedku.  	Z 	A 	 	
GP SR 	K Článku I bod 118 
S návrhom nesúhlasíme. Všade tam, kde sa rozhoduje o významných právach odsúdeného, sa aj vo vykonávacom konaní dodržiava zásada, že odsúdený musí byť pred rozhodnutím vypočutý. Ak sa rozhoduje o výkone zvyšku trestu, ide predsa o závažný zásah do osobnej slobody odsúdeného a má byť predtým vypočutý a má sa mu dať možnosť obhájiť sa, prečo napríklad neplnil podmienky uložené pri podmienečnom prepustení.  	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil. Navrhovaná právna úprava v tomto bode sa netýka ustanovení upravujúce rozhodovanie súdu o výkone zvyšku trestu odňatia slobody, z ktorého bol odsúdený podmienečne prepustený, súd bude naďalej rozhodovať na verejnom zasadnutí, pričom odsúdený bude mať možnosť vyjadriť sa.  	
GP SR 	K Článku I body 119, 120 a 121 
Navrhujeme tieto body z návrhu vypustiť. Európske normy poznajú aj vymáhanie majetkových a peňažných sankcií. V legislatívnom konaní je návrh zákona o uznávaní a výkone majetkových rozhodnutí v Európskej únii a o zmene a doplnení zákona č. 300/2005 Z. z. Trestný zákon v znení neskorších predpisov. V zmysle tohto návrhu je Slovenská republika povinná zabezpečiť vzájomný výkon majetkových sankcií aj ich vymáhaním. Ak by sme zo zákona vypustili možnosť vymáhania peňažnej sankcie, nemohli by sme zabezpečiť adekvátny výkon týchto sankcií vo vzťahu k ostatným členským štátom EÚ. 	Z 	A 	Rozporové konanie sa uskutočnilo 14.4.2011. Rozpor bol odstránený.  	
GP SR 	K Článku II bod 4 
Navrhujeme prepracovať celé ustanovenie. 

Napriek tomu, že predložený návrh znenia nového ustanovenia korešponduje vo svojej podstate a zámere s Programovým vyhlásením vlády, považujeme ho za nedôsledne spracovaný a dokonca v tejto podobe napadnuteľný z dôvodu porušovania ľudských práv. 

Predovšetkým vymenované trestné činy tak, ako sú uvedené v ustanovení, vôbec nekorešpondujú s ujmou, ktorá má nasledovať. Ak by mal justičný orgán brať do úvahy právne kvalifikácie tak, ako sú v ustanovení uvedené v kontexte s podmienkou, že páchateľ nadobudol touto činnosťou majetok značného rozsahu, je ustanovenie vo svojej podstatnej časti neaplikovateľné. Ak sa má na mysli situácia, kedy je trestné konanie vedené pre trestné činy zakotvené v ustanovení a majetok páchateľa v značnom rozsahu „pravdepodobne nadobudnutý trestnou činnosťou“, hoci aj v iných trestných veciach, je toto ustanovenie v priamom rozpore nielen s právnym poriadkom SR, ale aj s judikatúrou ESĽP. 

Argumentácia medzinárodnými záväzkami Slovenskej republiky pôsobí tiež nedôveryhodne až mätúco, pretože najmä na úrovni Európskej únie je Slovenská republika dlhodobo kritizovaná za samotnú existenciu trestu prepadnutia majetku. Medzinárodná tendencia vo vzťahu k rozhodovaniu a výkonu majetkových trestov jednoznačne preferuje „zhabanie“ konkrétnej sumy, konkrétneho zisku z trestnej činnosti tak, aby bola dodržaná zásada proporcionality vo vzťahu „spôsobená škoda- uložená ujma“. 	Z 	ČA 	Rozporové konanie sa uskutočnilo 14.4.2011. Rozpor čiastočné odstránený úpravou katalógu trestných činov v § 58 ods. 2 a 3. 	
GP SR 	K Článku II bod 7 
Z navrhovaného textu ustanovenia § 248a navrhujeme vypustiť slovo „nehnuteľnú“, aby bolo možné poskytnúť ochranu aj hnuteľným kultúrnym pamiatkam, ktorých je väčšina. Zároveň však odporúčame postihovať len úmyselnú formu zavinenia k tomuto trestnému činu. 

Okrem toho navrhujeme v odseku 1 vypustiť slová „spôsobí tak značnú škodu“ a tento rozsah škody zakotviť v odseku 2 pod písm. a) a nadväzne odsek 3 doplniť o písm. c) v znení „a spôsobí ním škodu veľkého rozsahu“. 

Ďalej dávame do pozornosti Smernicu EÚ č. 99/2008, podľa ktorej agenda trestných činov poškodzujúcich kultúrne dedičstvo spadá pod agendu trestných činov proti životnému prostrediu. Preto tieto trestné činy (§ 248a a § 249) navrhujeme zaradiť do druhého dielu 6. hlavy osobitnej časti Trestného zákona. Z rovnakého dôvodu navrhujeme zaradiť medzi tieto trestné činy aj prečin týrania zvierat podľa § 378. Nemožno opomenúť ani skutočnosť, že v navrhovanej skutkovej podstate trestného činu poškodzovania a znehodnocovania kultúrnej pamiatky podľa § 248a Trestného zákona je uvedená aj nedbanlivostná forma zavinenia. To považujeme za nadbytočné, pretože ostatné trestné činy rovnakého charakteru vyžadujú vždy len úmyselnú formu zavinenia a neexistuje dôvod, prečo len jeden trestný čin postihovať aj vo forme nedbanlivostnej. 	Z 	N 	Rozporové konanie sa uskutočnilo 14.4.2011. Rozpor nebol odstránený.  	
GP SR 	K Článku II bod 8 
Namiesto navrhovaného znenia ustanovenia § 249 Trestného zákona navrhujeme nasledovné znenie: 

„§ 249 
Poškodzovanie a znehodnocovanie 
archeologického dedičstva 

(1) Kto neoprávnene vyhľadáva, vykope, inak z miesta nálezu vyzdvihne, premiestni alebo prechováva archeologický nález, alebo kto inak poškodzuje alebo znehodnocuje archeologické dedičstvo, potrestá sa odňatím slobody na šesť mesiacov až tri roky. 

(2) Odňatím slobody na dva roky až šesť rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 
a) detektorom kovov alebo iným detekčným zariadením, 
b) závažnejším spôsobom konania, 
c) z osobitného motívu, 
d) vo väčšom rozsahu, 
e) hoci bol za obdobný čin v predchádzajúcich dvanástich mesiacoch postihnutý alebo bol za taký čin v predchádzajúcich dvadsiatich štyroch mesiacoch odsúdený, alebo 
f) prisvojí si vec, ktorá je archeologickým nálezom, a spôsobí tým väčšiu škodu. 

(3) Odňatím slobody na tri roky až desať rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 
a) v značnom rozsahu, alebo 
b) prisvojí si vec, ktorá je archeologickým nálezom, a spôsobí tým značnú škodu. 

(4) Odňatím slobody na desať rokov až pätnásť rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 
a) vo veľkom rozsahu, 
b) ako člen nebezpečného zoskupenia, 
c) na území požívajúcom ochranu podľa osobitného predpisu, alebo 
d) prisvojí si vec, ktorá je archeologickým nálezom, a spôsobí tým škodu veľkého rozsahu.“. 

Za ustanovenie § 249 Trestného zákona navrhujeme vložiť nové ustanovenie § 249a Trestného zákona v nasledovnom znení: 

„§ 249a 
Falšovanie predmetov kultúrnej hodnoty 

(1) Kto neoprávnene vyrobí, napodobní alebo pozmení predmet kultúrnej hodnoty tak, aby bol považovaný za pravý, alebo kto takýto predmet sebe alebo inému zadováži alebo prechováva, potrestá sa odňatím slobody na šesť mesiacov až tri roky. 

(2) Odňatím slobody na dva roky až šesť rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 
a) závažnejším spôsobom konania, 
b) z osobitného motívu, 
c) vo väčšom rozsahu, alebo 
d) prostredníctvom počítačového systému. 

(3) Odňatím slobody na tri roky až desať rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 v značnom rozsahu. 

(4) Odňatím slobody na desať rokov až pätnásť rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 
a) vo veľkom rozsahu, 
b) ako člen nebezpečného zoskupenia, alebo 
c) ide o predmet kultúrnej hodnoty požívajúci ochranu podľa osobitného predpisu.“. 

Vychádzajúc z poznania stavu a vývoja bezpečnostnej situácie v oblasti tzv. kultúrnej kriminality na území Slovenskej republiky, ako aj z podnetov ministra kultúry Slovenskej republiky, ktoré boli v nedávnej minulosti zaslané Prezídiu policajného zboru, spracoval úrad kriminálnej polície Prezídia policajného zboru iniciatívny podnet s cieľom zabezpečiť novelizáciu Trestného zákona v oblasti nelegálnej archeologickej činnosti. V rámci pracovných stretnutí na Generálnej prokuratúre Slovenskej republiky, ako aj na seminároch k danej problematike, ktorých sa v r. 2009 a v r. 2010 zúčastnili prokurátori venujúci sa výkonu dozoru v trestných veciach ochrany kultúrneho dedičstva, vzišiel spoločný pracovný materiál, výsledkom ktorého je potreba špecifikácie skutkových podstát pokrývajúcich trestnú činnosť v danej oblasti. 

Poškodzovanie a znehodnocovanie našich archeologických lokalít a niekedy až nenávratnú stratu pre vedu neoceniteľných historických informácií veľmi negatívne vníma a po náprave nežiaduceho stavu dlhodobo volá archeologická obec a ďalší odborníci činní na úseku ochrany archeologického dedičstva. Aj pri letmom pohľade na obsah verejne prístupných webových stránok venovaných problematike hľadania pokladov a detektorom kovov je možné ľahko zistiť, že problematika nelegálnej archeologickej činnosti má už aj na Slovensku takmer masový charakter, a že vôbec nejde len o niekoľko „zblúdených“ jednotlivcov, ktorí sa tejto nezákonnej činnosti zo záľuby venujú. 

Podnet na predmetnú novelu Trestného zákona vychádza zo základného faktu, ktorý je ustanovený v § 40 ods. 5 zákona č. 49/2002 Z. z. o ochrane pamiatkového fondu v znení neskorších predpisov (ďalej len „pamiatkový zákon“). Je ním skutočnosť, že všetky archeologické nálezy nájdené na území Slovenskej republiky sú zo zákona vo vlastníctve štátu. Ich vyhľadávanie a vyzdvihovanie z pôvodných nálezových súvislostí, ako aj následné spracúvanie a manipulovanie s nimi pamiatkový zákon zveruje iba oprávneným osobám, ktoré sú jediné príslušné prostredníctvom realizácie archeologického výskumu vykonávať takúto činnosť. Odhliadnuc od činnosti tradičných pomocných síl (brigádnikov, študentov) podieľajúcich sa na terénnych archeologických prácach a konajúcich pod dohľadom a vedením príslušných odborníkov (archeológov), je laický prvok v tejto činnosti zo zákona zakázaný. 

V platnom právnom poriadku Slovenskej republiky je upravený postih za neoprávnenú archeologickú činnosť, tak v rovine správneho práva, ako aj v rovine trestného práva. Ako však ukazuje doterajšia prax polície a iných orgánov podieľajúcich sa na ochrane archeologického dedičstva, ide o právnu úpravu ktorá je, vzhľadom na aktuálne dianie v tejto oblasti kriminality na Slovensku, zjavne nedostatočná. 

V posledných rokoch sme na území Slovenskej republiky konfrontovaní s čoraz frekventovanejšími útokmi rôznych jednotlivcov alebo aj organizovaných skupín z domova i zahraničia na naše archeologické dedičstvo. Takéto osoby alebo skupiny neoprávnene prehľadávajú, vykrádajú a poškodzujú naše archeologické lokality. Túžba nájsť a privlastniť si poklady našej histórie je u nich zrejme silnejšia ako vedomie, že ide o nezákonnú činnosť, za ktorú im hrozí na Slovensku aj trest odňatia slobody. Najmä pri zistení, že platná právna úprava je proti nim vo väčšine prípadov prakticky neúčinná. Práve tomuto chce zabrániť nové navrhované znenie § 249 Trestného zákona o poškodzovaní a znehodnocovaní archeologického dedičstva. 

V súvislosti s nelegálnou archeologickou činnosťou policajná prax v nedávnej minulosti zaznamenala aj neoprávnenú výrobu replík alebo napodobenín archeologických nálezov, ktoré boli v obchodnej sieti predávané ako pravé archeologické nálezy. Voči páchateľom bola vyvodená trestnoprávna zodpovednosť za trestný čin podvodu, nakoľko samotnú neoprávnenú výrobu nebolo možné riešiť prostredníctvom Trestného zákona. Navrhovaná nová skutková podstata § 249a Trestného zákona má preto ambíciu systémovo riešiť také falšovanie predmetov kultúrnej hodnoty, vrátane archeologických nálezov, ktoré dnes nie je pokryté ustanovením § 283 Trestného zákona o porušovaní autorského práva. 

Podnet obsahuje dva body. Prvý bod mení doterajšie znenie § 249, vrátane zmeny nadpisu. Druhý bod dopĺňa nový § 249a. 

Hlavný použitý pojem „archeologické dedičstvo“ je definovaný v čl. 1 Európskeho dohovoru o ochrane archeologického dedičstva prijatom vo Valette v roku 1992, ktorý je so silou zákona súčasťou slovenského právneho poriadku od 6. septembra 2001 (oznámenie č. 344/2001 Z. z.). 

Pojem „archeologický nález“ je definovaný v § 2 ods. 5 pamiatkového zákona. 

Pojem „územie požívajúce ochranu podľa osobitného predpisu“ predstavuje archeologické nálezisko chránené ako kultúrna pamiatka podľa § 2 ods. 3 pamiatkového zákona. 

Pojmy „vyhľadáva“, „vykope“, „inak z miesta nálezu vyzdvihne“, „premiestni“, vo vzťahu k archeologickému nálezu, sú ľahko pochopiteľné a majú oporu v § 39 ods. 6 pamiatkového zákona, ktorý na tomto mieste explicitne ustanovuje, že nepovolené archeologické výskumy a výkopy, ako aj nepovolený zber, premiestňovanie hnuteľných archeologických nálezov, ich neoprávnená držba a vyhľadávanie pomocou detekčných zariadení sa zakazujú. 

Pojem „prechováva“, ktorý je použitý pri navrhovanom § 249 aj pri navrhovanom § 249a, ako aj pojmy „neoprávnene vyrobí“, „pozmení“, „sebe alebo inému zadováži“, ktoré sú použité pri navrhovanom § 249a, sú už zadefinované vo vzťahu k skutkovým podstatám viacerých trestných činov v platnom Trestnom zákone, napr. vo vzťahu k § 233, § 270, § 295. 

Pojem „napodobní“ vyjadruje také konanie páchateľa, ktorého výsledný produkt síce nie je vernou kópiou originálu, ale je spôsobilý priviesť iného do omylu vo vzťahu k pravosti predmetu kultúrnej hodnoty. 

Pojem „predmet kultúrnej hodnoty“ je definovaný v § 2 ods. 1 zákona č. 206/2009 Z. z. o múzeách a galériách a o ochrane predmetov kultúrnej hodnoty a o zmene zákona Slovenskej národnej rady č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov a subsumuje aj hnuteľné archeologické nálezy. 

Pojem „predmet kultúrnej hodnoty požívajúci ochranu podľa osobitného predpisu“ predstavuje hnuteľnú vec chránenú ako kultúrna pamiatka podľa § 2 ods. 3 pamiatkového zákona. 

Pojem „neoprávnene“, ktorý je použitý v úvode oboch navrhovaných ustanovení, vyjadruje akékoľvek konanie páchateľa, ktoré je v rozpore s platným právnym poriadkom.  	O 	ČA 	V rámci rozporového konania za účasti MV SR a MK SR (ktoré iniciovalo navrhovanú úpravu) konaného dňa 13. 4. 2011 došlo k preformulovaniu navrhovaných skutkových podstát, avšak zohľadňujúc podstatu pripomienok GP SR, nakoľko pripomienky GP SR a MV SR sú obsahovo totožné. 	
GP SR 	K Článku II bod 10 
So zaradením tejto skutkovej podstaty nesúhlasíme. Je to nahrádzanie zabezpečenia riadneho fungovania orgánov štátnej správy – stavebných úradov a ich činnosti trestno-právnou represiou, ktorá sa tým neprimerane rozširuje, čo je v právnom štáte neprípustné. Navrhovaná nová skutková podstata trestného činu neoprávneného uskutočňovania stavby, je v rozpore s princípom „ultima ratio“, ide o obsolentné ustanovenie, ktoré nerešpektuje § 88a zákona č. 50/1976 Zb. o územnom plánovaní a stavebnom poriadku v znení neskorších predpisov, neupravuje predvídateľné vzťahy medzi stavebnými úradmi a orgánmi činnými v trestnom konaní, súdom z hľadiska existencie (vzniku a trvania) trestnej zodpovednosti vlastníka stavby (napríklad, aký vplyv bude mať právoplatné rozhodnutie stavebného úradu o dodatočnom povolení stavby na trestnú zodpovednosť fyzickej osoby a na postup orgánov činných v trestnom konaní a súdu /s poukázaním na § 7 Trestného poriadku/, pričom stavebné konanie a trestné konanie nie sú vzájomne podmienené konania, môžu prebiehať nezávisle popri sebe) a obsahuje veľké množstvo neurčitých právnych pojmov „časť stavby“ (tento pojem nie je obsahovo definovaný ani v stavebnom zákone), „vážna ujma“, „iné osoby než vlastník pozemku“. Dávame do pozornosti, že sa pripravuje rozsiahla novelizácia stavebného zákona, ktorá má postihnúť aj tzv. „čierne stavby“ a osoby za ne zodpovedné. V tejto norme sa predpokladá za zvýšenia sankcií vyvodenie dostatočnej zodpovednosti, ktorá by zabránila šíreniu „čiernych stavieb“ a tým sa vyrieši aj vyššie naznačený návrh, aby sa administratívna zodpovednosť nenahrádzala vyvodzovaním trestnej zodpovednosti. 	Z 	N 	Rozporové konanie sa uskutočnilo 14.4.2011. Rozpor sa neodstránil.  	
GP SR 	K Článku II bod 12 
Túto zmenu navrhujeme neakceptovať. Nedbanlivostné konanie verejného činiteľa je trestnoprávne sankciované (samozrejme po splnení zákonných podmienok) ako trestný čin marenia úlohy verejného činiteľa podľa § 327 Trestného zákona. Navrhovaná nová skutková podstata trestného činu zneužívania právomoci verejného činiteľa je koncipovaná ako vnútorne rozporná – existencia rozporu medzi objektívnou stránkou trestného činu a subjektívnou stránkou trestného činu (formy protiprávneho konania – „vykonáva svoju právomoc“, „prekročí svoju právomoc“, „nesplní povinnosť“ nie je možné, v súlade s právnou logikou a gramatickou interpretáciou aplikovaných slovies, determinovať zavinením vo forme nedbanlivosti, ale len vo forme úmyslu) a nerešpektujúca esenciálnu ideu upravenú v druhej vete odseku 1 § 128 Trestného zákona.  	Z 	ČA 	Rozporové konanie sa uskutočnilo 14.4.2011. Rozpor odstránený čiastočne.  	
GP SR 	K Článku II bod 24 
Toto ustanovenie je jednak nesystémovo zaradené (korupcia je predmetom tretieho dielu 8. hlavy osobitnej časti Trestného zákona) a jednak ho považujeme za nedostatočné, lebo neposkytuje ochranu aj aktívnemu volebnému právu. Okrem toho navrhované znenie kriminalizuje aj predvolebné zhromaždenia občanov, na ktorých budú podávané hoci aj rôzne formy občerstvenia, či prednášané sľuby. Navrhujeme toto ustanovenie vypustiť, pretože riadny priebeh volieb je garantovaný už aj v teraz platnej úprave § 331 a 351 Tr. zák. 	O 	ČA 	Ustanovenie presunuté do tretieho dielu ôsmej hlavy osobitnej časti Trestného zákona. Navrhovaná právna úprava plne zodpovedá požiadavkám deklarovaným v Programovom vyhlásení vlády SR (efektívny boj proti korupcii vyžaduje, zužovanie priestoru pre korupciu, zvyšovanie efektívnosti postihovania korupcie). 	
GP SR 	K Článku II bod 34 
Predložený návrh upravuje § 344 ods. 1 písm. d), ktorého znenie už v súčasnej aplikačnej praxi vyvoláva značné pochybnosti a problémy, a to predovšetkým s ohľadom na slovné spojenie sľúbi, ponúkne alebo poskytne neoprávnenú výhodu. Uvedené slovné spojenie je de facto vyjadrením pojmu úplatok podľa § 131 ods. 3 Tr. zák. a konania popísané v súčasnom znení § 344 ods. 1 písm. d) je tak postihnuteľné podľa príslušných ustanovení 3 dielu 8. hlavy Trestného zákona – trestné činy korupcie. Doplnenie pojmu sudcu do predmetnej skutkovej podstaty by spôsobilo len to, že ponúkanie alebo poskytnutie úplatku sudcovi by nebolo možné právne posúdiť ako trestný čin podplácania (spravidla podľa § 333 ods. 1, ods. 2 Trestného zákona), t.j. korupcie, ale len ako „marenie spravodlivosti“. Zároveň by došlo aj k podstatnému obmedzeniu možnosti použitia informačno-technických prostriedkov podľa V. hlavy Trestného poriadku v obdobných prípadoch.  	O 	A 	 	
GP SR 	K Článku II bod 11 
V navrhovanom ustanovení § 302a ods. 1 Trestného zákona navrhujeme nasledovné znenie: 
„(1) Kto v rozpore so všeobecne záväznými právnymi predpismi alebo medzinárodnou zmluvou čo aj z nedbanlivosti vypustí, alebo napriek tomu, že mu taká povinnosť vyplýva z jeho zamestnania, povolania, postavenia alebo funkcie nezabráni vypusteniu ropnej látky, škodlivej kvapalnej látky alebo inej znečisťujúcej látky z lode alebo rekreačného plavidla a spôsobí tak väčšiu škodu, potrestá sa odňatím slobody na šesť mesiacov až tri roky.“. 

Účelom navrhovanej zmeny je dosiahnuť, aby aj také konanie páchateľa bolo trestnoprávne postihnuteľné, ktoré je v rozpore so všeobecne záväznými právnymi predpismi, nielen s medzinárodnou zmluvou; zároveň, aby sa navrhovaná skutková podstata vzťahovala na všetky lode, nielen námorné. 	O 	ČA 	Pripomienka čiastočne akceptovaná vo vzťahu k doplneniu odkazu na všeobecne záväzný právny predpis.  	
GP SR 	K Článku I - zmeny a doplnenia nad rámec predloženého návrhu 
§ 24 ods. 4 navrhujeme doplniť pred poslednú vetu text: „Ak sa príkaz vydáva pre účely postupu podľa Piatej hlavy Piatej časti, na jeho vydanie je príslušný súd podľa § 539 ods. 1“. 

V súčasnosti je príslušnosť na vydanie príkazu na sledovanie osôb a vecí, na použitie informačno-technických prostriedkov, príkazu na použitie agenta upravená v ustanovení § 24 ods. 4 a ustanovení § 539 ods. 1 rozdielne. Poukazujúc na problémy, ktoré sú tým vyvolané v praxi, navrhujeme jednoznačne upraviť v tomto ustanovení postavenie ustanovenia § 539 ods. 1 ako „lex specialis“ k úprave uvedenej v § 24. 

V § 63 ods. 6 písm. e) vypustiť v texte slová „okresnom“ a „okresného“. 

§ 113 navrhujeme doplniť ods. 12: 
„(12) Ak vec neznesie odklad a písomný príkaz nemožno získať vopred a sledovanie sa vykonáva podľa § 544 ods. 4, môže byť príkaz vydaný dodatočne najneskôr v lehote 24 hodín i v prípade, že je sledovanie vykonávané s použitím informačno-technických prostriedkov.“. 

Pri aplikácií medzinárodnej zmluvy realizáciou cezhraničného sledovania sa stáva, že sa príslušné justičné orgány o vykonávanom cezhraničnom sledovaní dozvedia až po prekročení štátnej hranice, pričom je potrebné formálne rozhodnúť aj o tom časovom úseku, ktorý už prebehol. Zvyčajne zahraničné policajné orgány poverené sledovaním využívajú aj informačno-technické prostriedky a justičné orgány Slovenskej republiky sa dostávajú do formálno-právnej patovej situácie, pretože existujúca právna úprava takýto postup neumožňuje (dodatočné rozhodnutie). 

V nadpise § 182 zmeniť slovo „o rozsudku“ na „o uznesení“ a nadväzne na to upraviť aj text. Máme za to, že takáto úprava by odstránila nejasnosti ohľadom právoplatnosti a vykonateľnosti príkazu. 

V ustanovení § 196 ods. 3 navrhujeme nahradiť existujúce znenie ustanovenia textom: 
„Ak bola fyzická osoba, ktorá má trvalé bydlisko v Slovenskej republike poškodená trestným činom, ktorý bol spáchaný v inom členskom štáte Európskej únie, je oprávnená podať trestné oznámenie príslušnému orgánu podľa tohto zákona, ak tak nemohla urobiť v členskom štáte Európskej únie, v ktorom bol trestný čin spáchaný alebo ak to v prípade závažného trestného činu nechcela urobiť.“. 

Navrhované znenie predstavuje korekciu zlej implementácie článku 11 ods. 3 Rámcového rozhodnutia Rady o postavení obetí v trestnom konaní, z ktorej v praxi vyplynuli veľké problémy pre justičný orgán sprostredkujúci zasielanie uvedených oznámení do zahraničia. Tento stav spôsobil do určitej miery i ujmu poškodeným, ktorí síce podľa slovenskej právnej úpravy mali možnosť podať trestné oznámenie, právna úprava Európskej únie však ostatné členské štáty nezaväzovala zaoberať sa takýmito oznámeniami. 

V § 215 ods. 2 navrhujeme vložiť nové písmeno c): 
„c) o skutku odovzdanom na trestné stíhanie do cudziny bolo právoplatne rozhodnuté cudzozemským súdom alebo iným cudzozemským orgánom príslušným na konanie o trestnom čine, a toto rozhodnutie možno považovať za dostačujúce“. 

Trestný poriadok upravuje v ods. 2 písmeno b) možnosť zastavenia trestného stíhania vzťahujúceho sa na trestné veci, odovzdané do cudziny v štádiu po vznesení obvinenia. Absentuje úprava vo vzťahu k trestným veciam, v ktorých bolo v Slovenskej republike začaté trestné stíhanie vo veci a prerušené odovzdaním do cudziny, o ktorých cudzozemské justičné orgány konali a rozhodli. 

Toto znenie ustanovenia umožní justičným orgánom rozhodovať aj o zastavení „vo veci“, čo by mimoriadne prispelo k zlepšeniu situácie vo vzťahu ku konaniam, ktoré boli „odovzdané“ (minimálne 50-60%) v štádiu pred vznesením obvinenia, tieto zostávajú „navždy prerušené“, nakoľko ich v zmysle existujúcej právnej úpravy nie je možné skončiť. 

V § 228 odsek 2 písmeno f) navrhujeme vypustiť slovné spojenie: 
„cudzinec alebo osoba bez štátnej príslušnosti je“ a namiesto neho vložiť slovo „dočasne“. 

Fixácia prerušenia trestného stíhania z dôvodu dočasného odovzdania na vykonanie úkonov v zahraničí je v tomto ustanovení nezmyselná, naopak, je potrebné jednoznačne upraviť, že ide o dočasné odovzdanie. Môže ísť o postup podľa piatej hlavy, ale aj o postup podľa osobitného zákona (zák. č. 154/2010 Z. z.). 

K § 433 navrhujeme presystemizovať za § 427. Dôvodom je obsah znenia § 433, ktorý sa vzťahuje k trestu prepadnutia majetku, kým od § 429 je upravený výkon peňažného trestu. 

§ 434 ods. 4 navrhujeme vypustiť, pretože v súčasnej dobe vojaci základnej, náhradnej a pod. služby už vojenskú službu nevykonávajú. V prípade profesionálneho vojaka takáto skutočnosť neprichádza do úvahy z hľadiska logiky jeho služobného pomeru profesionálneho vojaka. Pre prípad brannej pohotovosti štátu alebo vojnového stavu taktiež neprichádza takáto úprava do úvahy, najmä ak by bol trest zákazu pobytu uložený popri nepodmienečnom treste odňatia slobody. 	O 	ČA 	Pripomienka čiastočne akceptovaná vo vzťahu k § 215 ods. 2 písm. c) a § 228 ods. 2 písm. f).  	
GP SR 	K Článku II - zmeny a doplnenia nad rámec predloženého návrhu 
V ustanovení § 34 ods. 4 Trestného zákona navrhujeme doplniť slová „a závažnosť činu“. 

V § 122 odsek 10 navrhujeme vypustiť slovné spojenie za bodkočiarkou: 
„to neplatí vo vzťahu k čiastkovým útokom spáchaným mimo územia Slovenskej republiky“. 

Uvedená úprava bola vložená do predmetného ustanovenia na poslednú chvíľu, bez riadnej analýzy dopadov na právnu prax v rámci trestného stíhania. V súčasnosti vytvára problémy nielen pri vykonávaní tých častí zákona, ktoré má v kompetencii medzinárodný odbor, ale vo vzťahu k rozsiahlym pokračovacím trestným činom páchaným v rôznych častiach Európy a sveta i v súvislosti s aplikáciou všeobecnej časti. Judikatúra ESĽP i EÚ taktiež podporuje vnímanie pokračovacieho trestného činu komplexne i v prípade, že je páchaný cezhranične. 

V ustanoveniach § 241, 242 a 259 ods. 1 písm. f) odporúčame slovné spojenie „vyrovnávacie konanie“ vypustiť. 

V ustanovení § 265 ods. 1 Trestného zákona navrhujeme za slovo „Kto“ doplniť slová „v úmysle spôsobiť inému škodu alebo získať pre seba alebo pre iného prospech“. V terajšom znení ustanovenia § 265 ods. 1 Trestného zákona absentuje špecifikácia motívu, z uvedeného dôvodu aj ustanovenie § 265 ods. 2 Trestného zákona, v ktorom sa odkazuje na „úmysel uvedený v odseku 1“ je vágne. 

V súvislosti s návrhom uvedeným vyššie k bodu 24 navrhujeme doplniť ustanovenie § 14 písm. g) Trestného poriadku. Za slová „podľa § 336 Trestného zákona,“ vložiť slová „a trestný čin volebnej korupcie podľa § 336a Trestného zákona,“. Je žiaduce, aby o všetkých korupčných trestných činoch rozhodoval Špecializovaný trestný súd. 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkami nad rámec predloženého návrhu nestotožnil.  	
GP SR 	Záver 
S prihliadnutím na uvedené pripomienky a na skutočnosť, že len v roku 2011 bolo do legislatívneho procesu predložených najmenej 5 návrhov, ktorými sa mení alebo dopĺňa Trestný zákon alebo Trestný poriadok, by sme uvítali, aby sa všetky tieto návrhy spojili do jediného návrhu a do tohto by sa zapracovali aj ďalšie poznatky z praxe orgánov činných v trestnom konaní a súdov, prípadne aj zo záväzkov, ktoré nám vyplývajú z členstva v medzinárodných spoločenstvách a prijala sa len jedna novela týchto zákonov. Zvýšila by sa tým nielen predvídateľnosť práva, ale aj právna istota občanov. 	O 	A 	 	
ZVJS 	§ 138 resp. § 122 alebo § 348 zakona č. 300/2005 Z. z. Trestný zákon v znení neskorších predpisov 
V ustanovení § 138 TZ navrhujeme doplniť písmeno k), ktoré znie: 
„k) obvineným vo výkone väzby alebo odsúdeným vo výkone trestu odňatia slobody alebo inou osobou 
1. vzdialením sa bez povolenia z vonkajšieho pracoviska, nevrátením sa z udeleného mimoriadneho voľna na opustenie ústavu, z povolenia na opustenie ústavu alebo z udelenej vychádzky podľa osobitného predpisu v stanovenom čase, 
2. zabezpečením prostriedku audiovizuálnej techniky pre obvineného vo výkone väzby alebo odsúdeného inou osobou, alebo ak si tento prostriedok audiovizuálnej techniky zabezpečí obvinený alebo odsúdený sám, jeho prechovávanie alebo používanie obvineným alebo odsúdeným, 
3. odovzdaním, zaslaním alebo iným zadovážením omamnej alebo psychotropnej látky, lieku alebo liečiva s obsahom takejto látky obvinenému vo výkone väzby alebo odsúdenému vo výkone trestu odňatia slobody, alebo aj zadovážením iného lieku, liečiva, ktoré je viazané na lekársky predpis alebo nebolo doporučené lekárom na liečbu obvineného vo výkone väzby alebo odsúdeného vo výkone trestu odňatia slobody.“. 

Odôvodnenie: 

Jednou z hlavných úloh zboru v rámci svojej pôsobnosti je zabezpečiť výkon väzby a výkon trestu odňatia slobody. Výkon väzby a výkon trestu odňatia slobody sú najzávažnejším trestnoprávnym opatrením, ktoré využíva štát pri potláčaní kriminality. 
Účelom výkonu väzby je zabezpečiť dočasné zaistenie osôb aj za cenu obmedzenia niektorých občianskych práv a slobôd osobám vo väzbe za tým účelom, aby mali orgány činné v trestnom konaní vytvorené optimálne podmienky na vyšetrovanie trestných činov. 
Účelom výkonu trestu odňatia slobody je zabezpečiť ochranu spoločnosti pred páchateľom tým, že mu zabráni v páchaní ďalšej trestnej činnosti a vytvorí podmienky na jeho výchovu k tomu, aby viedol riadny život a súčasne iných odradí od páchania trestných činov. 
Trestná činnosť obvinených a odsúdených páchaná počas výkonu väzby a výkonu trestu odňatia slobody potvrdzuje, že prevenciu kriminality je potrebné a nevyhnutné uskutočniť aj v ústavoch na výkon väzby a ústavoch na výkon trestu odňatia slobody neustále, systematicky a dôsledne, čo je s určitosťou v súlade s účelom hore uvedených inštitútov výkonu väzby alebo výkonu trestu odňatia slobody. 

alebo alternatívne 

navrhujeme zvážiť iné zaradenie obsahu predmetnej pripomienky v Trestnom zákone, napríklad do ust. § 122 TZ (všeobecné pojmy) alebo priamo do skutkovej podstaty trestného činu § 348 Marenie výkonu úradného rozhodnutia nasledovne: 

V § 348 ods. 1 písmeno f) znie: 
„f) dopustí sa závažného konania, aby zmaril účel väzby alebo trestu, ak: 
1. sa odsúdený sa vzdiali bez povolenia z vonkajšieho pracoviska, nevráti z udeleného mimoriadneho voľna na opustenie ústavu, z povolenia na opustenie ústavu alebo z udelenej vychádzky podľa osobitného predpisu v stanovenom čase, 
2. niekto zabezpečí prostriedok audiovizuálnej techniky pre obvineného alebo odsúdeného, alebo si tento prostriedok audiovizuálnej techniky zabezpečí obvinený alebo odsúdený sám, jeho prechovávanie alebo používanie odsúdeným alebo obvineným, 
3. niekto odovzdá, zašle alebo inak zadováži omamnú alebo psychotropnú látku, liek alebo liečivo s obsahom takejto látky obvinenému alebo odsúdenému, alebo aj iný liek, liečivo, ktoré je viazané na lekársky predpis alebo nebolo doporučené lekárom na liečbu obvineného alebo odsúdeného.“. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožňuje a považuje ju za vecne nesprávnu vo vzťahu k § 138 Tr. zák., ktorý vymedzuje závažnejší spôsob konania.  	
ZVJS 	§ 200 ods. 2 zákona 301/2005 Z. z. Trestný poriadok v znení neskorších predpisov 
§ 200 odsek 2 znie: 

„(2) Vyšetrovanie sa vykonáva aj o prečinoch, ak 
a) je obvinený alebo odsúdený na pozorovaní v civilnom zdravotníckom zariadení, 
b) to nariadi prokurátor, alebo 
c) v prípade náhleho úmrtia obvineného vo výkone väzby alebo odsúdeného vo výkone trestu.“. 

Odôvodnenie: 

Uvedené ustanovenie navrhujeme zmeniť v tom zmysle, aby orgány ZVJS realizujúce skrátené vyšetrovanie mali možnosť byť príslušné konať aj po vznesení obvinenia konkrétnej osobe z radov obvinených a odsúdených. 
Dôvody na návrh takéhoto postupu sú nasledovné: 
- poverení príslušníci ZVJS sú dnes dostatočne odborne zdatní a fundovaní. V mnohých prípadoch ide o absolventov APZ, 
- ide o príslušníkov s miestnou a osobnou znalosťou prostredia a väzieb v tomto prostredí, 
- trestný poriadok obsahuje dostatok kontr.mechanizmov na účinnú kontrolu postupu orgánov ZVJS / advokát, dohľad prokurátora, súd a pod. /, 
- preťaženosť vyšetrovateľov PZ, 
- informácie získané v priebehu realizácie procesných úkonov po vznesení obvinenia získavajú orgány PZ, ktoré nie sú priamo zainteresované do riešenia ďalších bezpečnostných aspektov súvisiacich s trestnou vecou, prijímania prípadných opatrení pre potreby väzenských zariadení. Výrazne sa tým narúšajú informačné toky, ktoré môžu prispieť k eliminácii trestnej činnosti osôb vo VV alebo VTOS, 
- orgány PZ nemajú potrebnú miestnu a osobnú znalosť, znalosť vzťahov, väzieb, fungovania systému. Eliminuje sa tak dôsledné objasnenie veci. 
Uvedený návrh predkladáme v záujme zabezpečenia objektívneho a náležitého objasnenia príčin náhlych úmrtí v ústavoch na výkon väzby a výkon trestu odňatia slobody. Uvedená problematika je doposiaľ celorepublikovo upravená formou Pokynu Generálnej prokuratúry č. p.: IV Spr 1359/02-2 zo dňa 29. októbra 2002, aj keď jej aplikácia v regiónoch Slovenskej republiky je rozdielna. 

Ide o spôsob riešenia rozporu medzi § 10 ods. 8 a § 200 TP. 
 	O 	ČA 	Pripomienka čiastočne akceptovaná doplnením nového písm. b) v § 200 ods. 2.  	
ZVJS 	§ 10 ods. 8 zákona č. 301/2005 Z. z. Trestný poriadok v znení neskorších predpisov 
V § 10 ods. 8 sa za písm. b) vkladá nové písmeno c), ktoré znie: 
„c) vyšetrovateľ Zboru väzenskej a justičnej stráže v konaní o trestných činoch príslušníkov Zboru väzenskej a justičnej stráže a v objektoch Zboru väzenskej a justičnej stráže aj jeho zamestnancov,“ 

Doterajšie písmená c) až h) sa označujú ako d) až i). 

Odôvodnenie: 

Doterajšie znenie v časti ustanovenia § 10 ods. 8 bolo koncipované ako oprávnenie smerujúce k objasňovaniu skutočností dôležitých pre trestné konanie o trestných činoch spáchaných príslušníkmi zboru vo všeobecnosti a nie len v spojitosti v výkonom služby. V praxi išlo o zriedkavo, ak vôbec o možné aplikovateľné ustanovenie, nakoľko v daných prípadoch (napr. nebezpečné vyhrážanie, ublíženie na zdraví a pod.) išlo s určitosťou o spor v príslušnosti konania základných zásad miestnej, vecnej a funkčnej príslušnosti, pričom tieto zásady sú navzájom v pomere subsidiarity. Príslušnosť podľa miesta spáchania trestného činu je prvotná a teda má prednosť pred príslušnosťou určenou podľa ostatných zásad. 
Poverení príslušníci Policajného zboru sa v praxi často obracajú na orgány zboru so žiadosťami o vypočutie osôb, ktoré sú v predmetnom čase umiestnení v zariadeniach zboru za účelom podania vysvetlenia formou dožiadania podľa ustanovenia § 56 Trestného poriadku, pričom poverený príslušník zboru však takúto žiadosť nemôže realizovať, pretože v súčasnom znení nemá legálnu oporu na výkon takéhoto úkonu. 

Ide o rozpor § 10 a § 200 TP. 
 	O 	N 	Pripomienka nad rámc navrhovanej právnej úpravy. Predkladateľ sa s návrhom nestotožňuje.  	
ZVJS 	§ 10 ods. 8 zákona č. 301/2005 Z. z. Trestný poriadok v znení neskorších predpisov 
V § 10 odsek 8 písmeno f) znie: 
„f) poverený príslušník Zboru väzenskej a justičnej stráže v konaní o trestných činoch osôb vo výkone väzby a výkone trestu odňatia slobody spáchaných počas výkonu trestu odňatia slobody alebo počas výkonu väzby," 

Odôvodnenie: 

Navrhnutá legislatívna úprava nadväzuje na doplnenie § 10 ods. 8 písmenom c) zákona č. 301/2005 Z. z. TP. 
 	O 	ČA 	Pripomienka čiastočne akceptovaná v časti doplnenia § 10 ods. 8 písm. f) o slová "počas výkonu trestu odňatia slobody alebo počas výkonu väzby".  	
ZVJS 	§ 449 a nasl. zákona č. 301/2005 Z. z. Trestný poriadok v znení neskorších predpisov 

V Trestnom poriadku doplniť v príslušných ustanoveniach o výkone ochrannej výchovy /§ 449 a nasl. TP/ povinnosť súdu pri nariadení výkonu ochrannej výchovy a pri upustení od výkonu ochrannej výchovy upovedomiť ústav na výkon trestu odňatia slobody pre mladistvých o tejto skutočnosti. 

Odôvodnenie: 

Dôvodom je, že pri uplatňovaní § 73 zákona č. 475/2005 Z. z. o výkone trestu odňatia slobody v znení neskorších predpisov sa vyskytli prípady, keď v rozsudkovej agende odsúdeného (osobnom spise) nebolo zaznamenané uloženie ochrannej výchovy. 
Na základe uvedeného postupu nie je možné, aby zbor plnil zákonnú povinnosť vyplývajúcu z § 73 zákona č. 475/2005 Z. z. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil.  	
SAK 	§ 35 ods. 3  
K § 35 ods. 3 
Navrhujeme odsek 3 zmeniť nasledovne: „(3) Na hlavnom pojednávaní a verejnom zasadnutí nemôže byť obhajcom ten, kto je naň predvolaný ako svedok. Obhajca nemôže byť vypočúvaný ako svedok o skutočnostiach, ktoré sa dozvedel pri poskytovaní právnej pomoci.“. 

Odôvodnenie: 
Znalec a tlmočník sú zastupiteľné osoby, preto z tohto dôvodu nie je možné advokáta pozbaviť možnosti obhajovať Treba vytvoriť všetky procesné predpoklady, aby uplatnenie práva na obhajobu obvineným nebolo obmedzované rozhodnutím policajta, prokurátora, či súdu. Samotným rozhodnutím policajta, či prokurátora, že chce vypočuť advokáta ako svedka sa nesmie vytvoriť situácia, že advokáta vylúči z možnosti poskytnúť obhajobu obvinenému. Vzhľadom na možnosť súdu odmietnuť vykonanie určitého dôkazu sa nazdávame, že nami navrhovaná úprava je pre zistenie objektívneho stavu postačujúca. 
Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 
 	Z 	N 	Rozporové konanie sa uskutočnilo 14.4.2011. Pripomienka neakceptovaná, ide nad rámec predloženého návrhu. Rozpor nebol odstránený. 	
SAK 	§ 42 ods. 1 
Navrhujeme vypustiť navrhovanú úpravu a ponechať doterajšiu právnu úpravu. 

Odôvodnenie: 

Účasť obhajcu na úkonoch prípravného knania je nepsrávna. Samotná konštrukcia prípravného konania a úloha obhajcu v ňom znemožňujú vytvárať prekážky. Ak je obhajca upovedomený o úkone prípravného konania a nezúčastní sa ho vyšetrovateľ tento úkon aj bez jeho prítommnsti vykoná. Tento postup nie je možný iba pri výsluchu obvineného ak trvá na prítomnosti obhajcu alebo pri konfrontácii. 

SLovenská avokátska komora zároveň vyjadruje doôvodnenú obavu, že vyšetrovateľ nebude po prípadnom prijatí navrhovaného ustanovenia včas upovedomovať obhajcu a tento nedostatok v rozpore so zákonom a bez reálnej možnosti kontroly nahradí náhradným obhajcom. 

SAK oslovila so žiadosťou o indikovanie konkrétnych obštrukčných konaní onhajcov všetky súdy a predstavitelia SAK na osobných stretnutiach s predstavitelmi krajských súdov a prokuratúr zopakovali uvedenú otázku. Okrem 3 konkrétnych prípadov, ktoré sa stali v minulostia boli v disciplinárnom konaní SAK adekvátne postihnuté neboli SAK oznámené žiadne informácie o obštrukciách obhajcov v prípravnom konaní a pri hlavnom pojednávaní. 
 	Z 	N 	Rozporové konanie sa uskutočnilo 14.4.2011. Rozpor nebol odstránený.  	
SAK 	§ 113 ods. 9 
SAK navrhuje vypustiť navrhovanú úpravu znenia § 113 ods. 9 

Navrhnutá právna úprava vytvára priestor na vykonávanie vopred neodsúhlasených zásahov do Ústavou garantovaného práva na súkromie bez toho aby takýto zásah bol vopred presne špecifikovaný, konkretizovaný a jasne preukázany právny a vecný dôvod na použitie ITP. 

Takáto úprava vytvára možnosť použitia ITP aj voči osobám, pri ktorých zákon predpokladá vopred vyjadrený súhlas orgánu napr. NRSR, teda na osoby požívajúce zákonom garantovanú imunitu. 

SAK upozorňuje na skutočnosť, že bez splnenia presne stanovených kritérií je použitie Informačno-technických prostriedkov v potenciálnom rozpore s Ústavou SR môže mať za následok široké nekontrolované využívanie ITP aj mimo regulovaného trestného konania. 

V nedávnom konaní sa k uvedenému problému zhromažďovaniu a využívaniu údajov z napr. telekomunikačnej prevádzky Ústavný súd ČR v náleze Pl.ÚS 24/10 zo dňa 22.03.2011. 
 	Z 	N 	Rozporové konanie sa uskutočnilo 14.4.2011. Rozpor nebol odstránený.  	
SAK 	§ 115 ods. 6: 

§ 115 ods. 6 znie : "Ak sa má záznam telekomunikačnej prevádzky použiť ako dôkaz, treba k nemu pripojiť, ak to vyhotovený záznam umožňuje, doslovný prepis záznamu, ktorý vyhotoví príslušník Policajného zboru vykonávajúci odpočúvanie s uvedením údajov o mieste, čase a zákonnosti vykonávania odpočúvania. Do spisu sa zakladá doslovný prepis celého záznamu telekomunikačnej prevádzky, ktorý sa neutajuje, podpísaný príslušníkom Policajného zboru, ktorý ho vyhotovil; ak doslovný prepis telekomunikačného záznamu obsahuje utajovanú skutočnosť, utajuje sa podľa osobitného predpisu. Záznam telekomunikačnej prevádzky sa môže použiť ako dôkaz až po ukončení odpočúvania a záznamu telekomunikačnej prevádzky. V prípravnom konaní, ak to odôvodňujú okolnosti prípadu, možno predložiť záznam telekomunikačnej prevádzky súdu aj bez prepisu tohto záznamu, pokiaľ zo sprievodnej správy vyplývajú údaje o mieste, čase a zákonnosti vykonávania odpočúvania, ako aj o osobách, ktorých sa záznam telekomunikačnej prevádzky týka, a záznam telekomunikačnej prevádzky je zrozumiteľný.". 

Odôvodnenie: 

SAK považuje za neprípustné, aby selekciu informácií v rámci trestného konania robil policajt bez toho aby sa k tomu mohol vyjadriť obhajca a obvinený. Touto úpravou sa legalizuje snaha prekladať informácie, ktoré sú v neprospech obvineného. Informácie v jeho prospech nebudú ako dôkaz ný prostriedok reálne k disponibilné najmä v situácii rozsiahleho použitia ITP a reálnej nemožnosti obhajoby vypočuť všetky záznamy ITP. 	Z 	ČA 	Predkladateľ sa stotožnil s pripomienkou iného subjektu, ktorý rieši otázku rozsahu prepisu v § 115 ods. 6. Na podklade uvedeného predkladateľ považuje pripomienku za čiastočne akceptovanú.  	
SAK 	§ 121 ods. 4  
V § 121 ods. 4 sa za slová "môže byť" vkladajú slová "za prítomnosti obhajcu v miestne konania úkonu". 	O 	N 	Návrh smeruje k neexistujúcemu ustanoveniu Trestného poriadku.  	
SAK 	§ 155 ods. 3 
V § 155 ods. 3 sa za slovo "obvinenia" vkladá slová "pre zločin". 

Vzhľadom na zásah do práva na súkromie sa navrhuje strpieť pri splnení podmienky trestného stíhania. 	O 	N 	Predkladateľ sa s návrhom nestotožňuje, navrhovanú úpravu považuje za účelnú.  	
SAK 	bod 47 § 205 ods. 1 
Ponechať súčasné znenie. Navrhovaná úprava sa narušuje dôveryhodnosť a hodnovernosť pri odhalovaní trestnej činnosti.  	O 	N 	Predkladateľ sa s návrhom nestotožňuje, navrhovanú zmenu považuje za účelnú a dôvodnú. 	
SAK 	bod 60 § 240 ods. 3 
SAK navrhuje vypustiť navrhovanú úrávnu úpravu a ponechať doterajšie znenie § 240 ods. 3. 

Navrhovaná právna úprava je rozpore so zásadami trestného práva, neprimerane zasahuje sa do práv obhajoby obvineneho a porušuje zásadu bezprostrednosti. 	Z 	ČA 	Rozporové konanie sa uskutočnilo 14.4.2011. Pripomienka čiastočné akceptovaná doplnením navrhovaného ustanovenia. 	
SAK 	k 63 § 243a ods. 1 a 2 
Navrhujeme vypustiť navrhované odseky 1 a 2 § 243a. 

Predbežné prejednanie obžaloby na verejnom zaadnutí je priestorom na vyriešenie a vysvetlenie skutkových a právnych okolností, ktoré by v kontradiktórnom procese malo byť garantované. 	Z 	A 	 	
SAK 	k bodu 64 
Navrhujeme v súvislosti s vypustením bodu 63 vypustiť bod 64. 	O 	A 	 	
SAK 	§ 252 ods. 3 
V § 252 ods. 3 sa v prvej vete slová „na ktorý zákon ustanovuje trest odňatia slobody, ktorého horná hranica prevyšuje päť rokov“ nahrádzajú slovami „o ktorom rozhoduje samosudca“. 

SAK navrhuje, aby hlavné pojednávanie v neprítomnosti obžalovaného bolo viazané na tie veci, v ktorých rozhoduje samosudca. 	O 	A 	 	
SAK 	bod 69  
V bode 69 navrhujeme na konci vložiť slová, ktoré znejú : "to neplatí ak ide o odvolanie proti právnej kvalifikácii skutku.". 

Navrhovaná úprava umožňuje v súlade s právnou praxou napadnúť právnu kvalifikáciu skutku pri prijatom vyhlásení o vine ako aj súdom, že obvinený nepopiera spáchanie skutku uvedeného v obžalobe. 	O 	N 	Predkladateľ sa s návrhom nestotožňuje s odvolaním na § 333 ods. 3 písm. c) a f). 	
SAK 	bod 72 , 75 
Navrhujeme vypustiť body 72 a 75. 

Čítanie výpovede svedka alebo obžalovaného je v rozpore s princípom kontradiktórnosti a zásadou bezprostrednosti v trestnom konaní. 	Z 	ČA 	Predkladateľ sa stotožnil s návrhom k vypusteniu bodu 72. Navrhovanú úpravu v bode 75 považuje predkladateľ za účelnú s ohľadom na aplikačnú prax.  	
SAK 	§ 293 ods. 6 
V § 293 ods. 6 sa slová „na ktorý zákon ustanovuje trest odňatia slobody, ktorého horná hranica prevyšuje päť rokov“ nahrádzajú slovami „o ktorom rozhoduje samosudca“. 

SAK navrhuje, aby hlavné pojednávanie v neprítomnosti obžalovaného bolo viazané na tie veci, v ktorých rozhoduje samosudca. 	O 	A 	 	
SAK 	§ 553 ods. 2 
V § 553 odsek 2 znie: 
„(2) Obhajca, ktorý bol obvinenému ustanovený, má voči štátu nárok na odmenu a náhradu podľa tarify určenej osobitným predpisom, ako aj náhradu nákladov účelne vynaložených na získanie dôkazov, ak zákon neustanovuje inak. Na návrh obhajcu, ktorý bol obvinenému ustanovený rozhodne orgán činný v trestnom konaní alebo súd, pred skončením trestného konania o poskytnutí primeranej zálohy na odmenu a náhradu hotových výdavkov, ak je to odôvodnené najmä dĺžkou trvania konania, početnosťou a náročnosťou vykonávaných úkonov, medzinárodným prvkom alebo z iných dôležitých dôvodov. O návrhu rozhodne orgán činný v trestnom konaní alebo súd, ktorý vedie konanie v čase podania návrhu.“. 

Stanovuje sa lehota, v ktorej má orgán činný v trestnom konaní a súd povinnosť rozhodnúť o odmene advokáta a o náhrade hotových výdavkov a tiež lehota, kedy sú tieto platby splatné. Vychádza sa z praktických skúseností, kedy obhajcom meškajú náhrady odmeny a náhrady hotových výdavkov za dlhé časové úseky. 
 	Z 	A 	 	
SAK 	§ 553 ods.3 
V § 553 sa za odsek 2 vkladá nový odsek 3, ktorý znie: 
„(3) O návrhu podľa odseku 2 orgán činný v trestnom konaní alebo súd rozhodne do 30 dní od jeho podania. Odmenu a náhrady hotových výdavkov orgán činný v trestnom konaní alebo súd vyplatí za vykonané úkony najneskôr do 90 dní od právoplatnosti rozhodnutia o ich priznaní.“. 

Doterajšie odseky 3 až 5 sa označujú ako odseky 4 až 6. 
Navrhuje sa, aby ustanovenia o primeranej zálohe a splatnosti priznaných trov boli primerane použité aj v prípade zástupcu poškodeného. 
 	O 	A 	 	
SAK 	k Cl. II. bod 7 § 248a 
Navrhujeme vypustiť novú skutkovú podstatu § 248a Poškodzovanie a znehodnocovanie kultúrnej pamiatky. 

SAK považuje navrhovanú úpravu za duplicitnú s úpravou v správnom práve. 	O 	N 	Predkladateľ sa s návrhom nestotožňuje. Duplicitnú právnu úpravu možno nájsť aj v prípade iných (početných) deliktov. Pokiaľ ide o dôvody zavedenia novej skutkovej podstaty, normatívnu motiváciu založila samotná prax. Čo sa týka bližšieho odôvodnenia odkazujeme v celosti na osobitnú časť dôvodovej správy. 	
SAK 	§ 251 ods. 2 písm. d) 
V § 251 odsek 2 sa na konci pripája nové písmeno d), ktoré znie : 
„d) ako verejný činiteľ alebo v súvislosti s výkonom svojho zamestnania povolania alebo funkcie.“. 

Navrhuje sa pridať do kvalifikovanej skutkovej podstaty neoprávnené nepodnikanie verejného zamestnanca. Podnikanie je samostatná činnosť, ktorej neoddelenie od postavenia verejného zamestnanca je v priamom konflikte záujmov na strane osôb znuežívajúcich postavenie vyplývajúce z ich zamestnania, povolania alebo funkcie. 	Z 	A 	 	
SAK 	body 10 a 11  
k Cl. II. bod 10 a 11 
Navrhujeme vypustiť nové skutkovú podstatu Neoprávnené uskutočňovanie stavby a Neoprávnené vypúšťanie znečisťujúcich látok. SAK považuje navrhovanú úpravu za duplicitnú s úpravou v správnom práve. 	Z 	N 	Rozporové konanie sa uskutočnilo 14.4.2011. Rozpor odstránený čiastočne v časti návrhu trestného činu Neoprávnené vypúšťanie znečisťujúcich látok, ktorý predstavuje transpozíciu právneho aktu Európskej únie. Vo vzťahu k návrhu trestného činu Neoprávneného uskutočňovania stavby rozpor nebol odstránený.  	
SAK 	bod 12 § 326a 
Navrhujeme vypustiť takto navrhovaný skutok ako skutkovú podstatu Trestného činu. 
Konanie ktoré je kriminalizované je možné vykonať iba úmyselne a nedbanlivostné konanie je v týchto veciach pojmovo vylúčené  	Z 	N 	Rozporové konanie sa uskutočnilo 14.4.2011. Rozpor odstránený úpravou navrhovaného znenia a presunutím za § 327.  	
SAK 	bod 17 § 343 pism. d 
Navrhujeme zaviesť definíciu osočovania. Navrhovanou úpravou je potvrdený platný právny stav kedy je trestným konanie nedefinovaným právne neurčitým pojmom. 	O 	N 	Pôvodne navrhovaný bod 17 sa vypúšťa. 	
KS KE 	Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 301/2005 Z.z. Trestný poriadok v znení neskorších predpisov a ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 300/2005 Z.z. Trestný zákon v znení neskorších predpisov 
KRAJSKÝ SÚD V KOŠICIACH 
Štúrova 29, 041 51 Košice, tel. 055/72 69 111, fax 055/72 69 220 

1SprV/242/2011 Košice, 06.04.2011 

Ministerstvo spravodlivosti 
Slovenskej republiky 
Župné námestie č. 13 
813 11 Bratislava 

k č. 14631/2011/120 

Vec 
Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 301/2005 Z. z. Trestný poriadok v znení neskorších predpisov a ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 300/2005 Z. z. Trestný zákon v znení neskorších predpisov 

Po oboznámení sa s návrhom zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 301/2005 Z. z. Trestný poriadok v znení neskorších predpisov a ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 300/2005 Z. z. Trestný zákon v znení neskorších predpisov si touto cestou dovoľujeme vzniesť pripomienky v legislatívno-technickej úprave navrhovaných zmien týchto zákonov. 

Článok I - Trestný poriadok 

bod 25/ 
§ 113 ods. 9 – navrhujeme ponechať doterajšie znenie ustanovenia a nerozširovať možnosť použitia záznamu zo sledovania ako dôkazu bez toho, aby sa súčasne viedlo konanie o úmyselnom trestnom čine 

bod 27/ 
navrhujeme ponechať doterajšie znenie citovaného ustanovenia, nerozširovať možnosť použitia obrazového, zvukového alebo obrazovozvukového záznamu ako dôkazu bez toho, aby sa súčasne viedlo konanie o úmyselnom trestnom čine, pretože máme za to, že pred vydaním príkazu na vyhotovenie obrazových, zvukových alebo obrazovozvukových záznamov by mal byť predsedom senátu a pred začatím trestného stíhania v prípravnom konaní sudcom pre prípravné konanie na základe podaného návrhu prokurátorom vopred stanovený a konkretizovaný trestný čin, ako aj podmienky použitia informačno-technických prostriedkov. 

bod 29/ 
§ 115 ods. 6 – navrhujeme, aby bol príslušníkom policajného zboru vykonávajúcim odpočúvanie vyhotovený doslovný prepis záznamu kompletne v celom rozsahu a nielen v skrátenom rozsahu zistených skutočností významných pre trestné konanie na základe úvahy a výberu príslušníka policajného zboru. Máme za to, že súd by sa mal oboznámiť s uvedeným dôkazom v celosti bez ohľadu na obsah a následne vyhodnotiť uvedený dôkaz. Takýmto postupom sa vylúči prípadné tvrdenie obvineného, že záznamy sa menili a účelovo manipulovali, pričom treba mať na zreteli, že uvedené dôkazy sú mnohokrát považované súdmi a to aj v prípade páchateľov stíhaných za obzvlášť závažné zločiny za jeden z hlavných dôkazov, na základe ktorého súd rozhodne o spáchaní trestnej činnosti obvineným a v dôsledku pochybnosti spojenej s celistvosťou uvedeného dôkazu by mohla nastať situácia nepoužiteľnosti tohto dôkazu. 

bod 30/ 
§ 115 ods. 7 – navrhujeme ponechať doterajšie znenie citovaného ustanovenia a nerozširovať možnosť použitia záznamu ako dôkazu v ďalších konaniach o trestnom čine uvedenom v ods. 1 § 115 Tr. zák., pokiaľ sa súčasne v tejto veci nevedie trestné konanie. 

bod 83/ 
§ 292 ods. 4 Tr. por. – navrhujeme lehotu na prípravu v prípade verejného zasadnutia piatich dní, namiesto doterajších piatich pracovných dní. 

bod 89/ 
§ 322 ods. 1 Tr. por. – navrhujeme vypustiť iba slovo „spravidla“ a nie aj slová „alebo by mohlo viesť k iným skutkovým záverom“. 

Článok II – Trestný zákon 

bod 7/ 
§ 248a – poškodzovanie a znehodnocovanie kultúrnej pamiatky 
z navrhovaného znenia nie je zrejmé, v čom má spočívať zmarenie konania o vyhlásenie nehnuteľnej veci za kultúrnu pamiatku páchateľom. 

bod 10/ a 23/ 
§ 299a – neoprávnené uskutočňovanie stavby 

alternatíva I.: 
Trestné právo predstavuje krajný prostriedok právnej ochrany spoločnosti pred závažnými protiprávnymi útokmi fyzických osôb a tak dopĺňa ochranu poskytovanú normami iných právnych odvetví, napr. aj správnym právom. Trestné právo nastupuje až v prípade, keď sa ostatné prostriedky ukážu ako neúčinné a nepostačujúce na ochranu základných spoločenských hodnôt a vzťahov. S prihliadnutím na uvedené navrhujeme v y p u s t i ť ustanovenie § 299a Tr. zák. z predloženého návrhu. 

Z uvedeného potom vyplýva, že bolo by vhodnejšie v súvislosti s neoprávnenými stavbami postavenými bez stavebného povolenia, alebo v rozpore s ním uvažovať nad zmenou príslušných častí stavebného zákona (zák. č. 5O/76 Zb. v znení neskorších predpisov) upravujúcich konanie o dodatočnom povolení stavby tak, že sa sprísnia podmienky tam uvedené podľa § 88a citovaného zákona a rozšíriť možnosti odstránenia takýchto stavieb podľa § 88 stavebného zákona a tiež posilniť postih priestupkov a iných správnych deliktov podľa § 105 a násl. zák. č. 50/76 Zb. v znení neskorších predpisov a tak eliminovať „výhodnosť“ neoprávnených stavieb. V tejto súvislosti je nevyhnutné zdôrazniť potrebu včasnej informovanosti príslušného stavebného úradu zodpovednými osobami – projektant, stavbyvedúci, stavebný dozor, geodet a kartograf stavby a neoprávnených stavbách tak, aby mohli byť včas prijaté účinné opatrenia v zmysle stavebného zákona a zabránené v pokračovať takýchto stavieb. Uvedenú povinnosť zodpovedných osôb zakotviť v stavebnom zákone a s jej porušením spojiť sankcie. 

Vzhľadom na uvedené, máme za to, že trestné právo by malo postihovať konanie spojené s neoprávneným uskutočnením stavby len prostredníctvom ustanovenia § 348 ods. 1 písm. f/ Tr. zák. v rozsahu predloženého návrhu. 

alternatíva II.: 
Keďže trestný čin sa v Trestnom zákone definuje ako primárne formálna kategória na naplnenie znakov navrhovaného trestného činu neoprávneného uskutočňovania stavby podľa § 299a Tr. zák., je potrebné z hľadiska spôsobeného následku „vážna ujma na právach alebo oprávnených záujmoch vlastníka pozemku, alebo iných osôb“ vymedziť pre potreby Trestného zákona uvedený pojem v rámci legálnych definícií - piata hlava všeobecnej časti Trestného zákona. 

V odseku 1/ § 299a navrhujeme vypustiť zo znenia prvej vety text „alebo jej časť, a slovné vyjadrenie viacerých osôb“ nahradiť slovným vyjadrením „iných osôb“. 

K odseku 2/ § 299a pojem „odsúdený“ je prísnejším kvalifikačným znakom ako pojem „postihnutý“, a preto by bolo vhodné diferencovať trestný postih – druh a výmeru trestu v samostatných kvalifikovaných skutkových podstatách vyjadrených v nasledujúcich odsekoch príslušnej základnej skutkovej podstaty. 

S úctou 

JUDr. Imrich Volkai 
predseda krajského súdu 
 	Z 	ČA 	K tomu pozri vyhodnotenie analogických pripomienok ostatných pripomienkujúcich subjektov. 	
Verejnosť 	čl. 2 - §41 ods. 2 TZ 
V § 41 ods. 2 Trestného zákona navrhujeme nahradiť slová "... za dva alebo viac trestných činov, z ktorých aspoň jeden je zločinom,..." slovami "... za dva alebo viac zločinov,...". 

Uvedené navrhujeme z dôvodu zosúladenia citovaného ustanovenia zákona s ustálenou judikatúrou súdov, kedy v prípade súbehu zločinu a jednoduchého prečinu hrozí v prípade súčasne platného zákona uloženie neprimeraného trestu. Dôvodnosť použitia asperačnej zásady sa javí iba pri ukladaní úhrnného trestu za dva alebo viac zločinov. 	O 	N 	Pripomienka ide nad rámec predkladanej novely Trestného zákona. Predkladateľ sa s pripomienkou súčasne nestotožnil.  	
Verejnosť 	§ 130 ods. 1 Trestného zákona 
V § 130 ods. 1 Trestného zákona navrhujeme doplniť písmeno d), ktoré znie: 
"d) vklady na účtoch v banke a vklady na vkladných knižkách." 
Uvedené navrhujeme z dôvodu možnosti širšieho uplatnenia majetkových trestných činov, ktorých predmetom útoku je vec a nie majetok (napr. krádež, sprenevera, zatajenie veci) pri stále sa rozširujúcich trestných činoch, ktorých predmetom sú peniaze na účtoch v bankách, prípadne vkladných knižkách. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil.  	
Verejnosť 	§ 122 ods. 13 Trestného zákona 
V § 122 ods. 13 veta druhá Trestného zákona doplniť za slová „vyhlásený rozsudok“ slová „alebo trestný rozkaz“. 
Navrhujeme upraviť postup pri vydávaní Trestného rozkazu obdobným spôsobom ako pri rozsudku. 
 	O 	N 	Pripomienka ide nad rámec predkladanej novely Trestného zákona. Predkladateľ sa s pripomienkou súčasne nestotožnil.  	
Verejnosť 	všeobecná, k čl. bodom 40, 63 a 67, 76 
K novele Trestného poriadku 

Aj keď navrhovaná úprava zúži okruh obštrukcií zo strany obvineného formou účelových zmien obhajcov, nerieši ďalší vážny problém, a to obštrukcie formou účelových PN. Preto by bolo vhodné zaviesť takú úpravu, že ak obvinený predloží potvrdenie o PN, je povinný súčasne s takýmto potvrdením predložiť vyjadrenie lekára, či mu PN bráni v účasti na úkonoch trestného konania a v účasti v konaní pred súdom. Možno navrhnúť aj takú úpravu, že na povinnosť preložiť vyjadrenie lekára musí byť upozornený v predvolaní, nepredloženie takéhoto vyjadrenia sa považuje za súhlas s konaním v neprítomnosti poprípade by sa bralo tak, že obvinený bol schopný sa úkonu zúčastniť, s výnimkou odôvodnených prípadov (napr. náhla hospitalizácia po ťažkom úraze, a podobne.) 

k bodu 40 
obmedzenie možnosti vykonať úkon proti vôli osoby iba na úkony a obvineného podľa § 155 ods. 3 Tr. por. návrhu je nedostatočné, nakoľko napr. práve zistenie alkoholu alebo inej návykovej látky má v podstatný vplyv na kvalifikáciu a trestnú sadzbu, pričom toto nerieši dostatočne ani návrh na trestnosť odmietnutia dychovej skúšky, nakoľko pre páchateľa aj po novele navrhovanej MV SR bude častokrát výhodnejšie byť stíhaný za takéto odmietnutie ako za spáchanie skutku pod vplyvom alkoholu, najmä u dopravných nehôd 

k bodom 63 a 67 
Možno privítať takú úpravu, ktorá umožňuje uzavretie dohody o vine a treste priamo na verejnom zasadnutí alebo hlavnom pojednávaní (body 63 a 67 návrhu), avšak navrhovaná úprava je v praxi nerealizovateľná. 
O dohode o vine a treste priamo na súde by musela byť spísaná zápisnica, musela by byť vyhotovená písomná dohoda a následne návrh na schválenie dohody o vine a treste, tento by musel byť podaný na súd, tj. cez podateľňu. Navyše prokurátor by minimálne na každé predbežné prejednanie obžaloby alebo prvé hlavné pojednávanie musel nosiť okrúhlu pečiatku prokuratúry. 
Preto by bola vhodnejšia taká úprava, že dohodu o vine a treste po prerušení verejného zasadnutia alebo hlavného pojednávania uzatvorí prokurátor s obvineným ústne, jej obsah spoločne po zapokračovaní pojednávania alebo zasadnutia nadiktujú priamo do súdnej zápisnice (a poprípade ho priamo do zápisnice podpíšu), čo by sa zároveň považovalo za prednesenie návrhu na schválenie dohody o vine a treste. 
Rovnako novela nerieši otázku, ako postupovať, ak by z viacerých spoluobvinených s dohodou súhlasili iba niektorí. 
Bola by potrebná taká úprava, aby takto uzatvorenú dohodu bolo možné ihneď schváliť samostatným rozsudkom a voči ostatným spoluobžalovaným pokračovať na základe podanej obžaloby, pretože obžalovaný, ktorý by uzatvoril dohodu, by mohol byť znevýhodnený tým, že pre postoj a prípadné obštrukcie ostatných spoluobžalovaných by mal dohodu schválenú s časovým odstupom, čo má vplyv napr. na plynutie podmienky, výkon trestu povinnej práce, peňažného trestu, zákazu činnosti a pod. Zároveň by bolo potrebné zaviesť takú úpravu, ktorá by po schválení dohody umožňovala vypočuť spoluobžalovaného – už odsúdeného – vo vzťahu k ostatným obžalovaným. (porovnaj bod 71) 

k bodu 76 
Rovnako by bolo potrebné upraviť možnosť čítania predchádzajúcej zápisnice obvineného, resp. odstraňovania rozporov, v prípade viacerých obvinených, keď obvinený, ktorého sa má čítaná zápisnica týkať, bol vylúčený na samostatné konanie, alebo jeho trestné stíhanie bolo skončené či už práve napr. schválením dohody alebo inak. Súčasná právna úprava a súdna prax čítanie zápisnice ani odstraňovanie rozporov neumožňuje. 

K novele Trestného zákona 

V súčasnej právnej úprave doposiaľ citeľne absentuje v § 156 Tr. zák. úprava spôsobenia ťažkej ujmy na zdraví z nedbanlivosti konaním páchateľa v úmysle inému spôsobiť ublíženie na zdraví (§ 221 ods. 3 Tr. zák. č. 140/1961 Zb.) Bolo by potrebné v tomto smere doplniť súčasné ustanovenie § 156 Tr. zák. 
V súčasnej právnej úprave takisto citeľne absentuje pri majetkových trestných činoch, najmä krádeži a podvode ako všeobecne priťažujúca okolnosť alebo obzvlášť priťažujúca okolnosť spáchanie skutku na chránenej osobe, hoci práve krádeže a podvody, kde sú poškodenými osoby vyššieho veku, ktoré si páchatelia účelovo vytypujú, sú častým spôsobom páchania trestnej činnosti. 
V § 278 Tr. zák. absentuje úprava, ktorá by vyriešila otázku, či pre trestnosť činu je rozhodujúce, že páchateľ v čase splatnosti dane mal dostatok finančných prostriedkov (porovnaj ustanovenie § 214) a rozhodovacia prax súdov je v tomto smere značne nejednotná. 
 	O 	ČA 	Predkladateľ sa stotožnil s pripomienkou subjektu k riešeniu predkladania účelových PN - viď navrhovaná zmena § 120 a 128 v čl. I návrhu zákona.  	
Verejnosť 	Trestný zákon a trestný poriadok 
Pripomienky na možné doplnenia a zmeny Trestného zákona a Trestného poriadku (Okresný súd Pezinok) 

1/ doplnenie zásad pre ukladanie trestov 

už od nadobudnutia účinnosti nového Trestného zákona vznikali mnohé aplikačné problémy súvisiace s ukladaním trestov. Tieto výrazné aplikačné problémy sa obajvili prakticky okamžite a vyplývali z toho, že z ustanovení Trestného zákona nie je celkom zrejmé ako postupovať pri úpravách trestných sadzieb v prípadoch ak sa má trestná sadzba upravovať aj podľa tzv. asperačnej zásady ako aj postupom podľa § 38 Tr. zák., prípadne ak prichádza do úvahy aj úprava trestnej sadzby vzhľadom k uzatvorenej dohode o vine a treste (§ 39 ods. 4 Tr. zák.), respektíve vzhľadom k tomu, že páchateľ je mladistvý. Problematickým a sporným je najmä to, podľa akého ustanovenia sa má trestná sadzba upraviť najskôr (t. j. aké je poradie úprav pri súbehu ustanovení § 41, § 38, § 39, § 117 Tr. zák.) a akým spôsobom trestné sadzby upraviť (t. j. či ide o jeden spôsob výpočtu alebo viaceré spôsoby, ktoré sa vzájomne kombinujú). Uvedené otázky boli už predmetom diskusie vo viacerých odborných publikáciách a článkoch a to s rôznymi právnymi závermi . Nejednoznančná právna úprava ukladania trestov v praxi spôsobuje to, že tresty sa stávajú značne nepredvídateľnými a to nielen pre páchateľov, či poškodených, ale aj pre ich právnych zástupcov, pretože spôsob výpočtu konkrétnej trestnej sadzby je pomerne náhodilý a závisí nie od ustanovení Trestného zákona, ale a len od právneho názoru sudcu, ktorý vo veci rozhoduje, prípadne od názoru odvolacích senátov . Vzhľadom k uvedenému, je preto v praxi bežné, že páchatelia podobných trestných činov sú trestaní výrazne odlišne a to len preto, že Trestný zákon umožňuje dve verzie výkladu ustanovení týkajúcich sa zásad pre ukladanie trestov a jednotliví sudcovia majú rozdielene názory na to ako postupovať pri výpočte konkrétnej trestnej sadzby. 

vzhľadom k uvedenému navrhujem: 

a) doplniť ustanovenie § 38 ods. 7 Tr. zák. o druhú vetu, ktorá znie nasledovne 

"v prípade, ak prichádza do úvahy úprava trestnej sadzby podľa § 38, § 117 ako aj podľa § 41 ods. 2 alebo podľa § 42, trestná sadzba sa upraví najskôr podľa § 41 ods. 2 alebo podľa § 4, potom, ak to podľa povahy veci bude prichádzať do úvahy podľa § 117 a až následne sa upraví podľa § 38" 

b) vzhľadom na uvedené je potrebné doplniť aj ustanovenie § 39 ods. 4, ktoré sa dopĺňa o druhú vetu, ktorá znie 

"základom pre úpravu trestnej sadzby v konaní o dohode o vine a treste je dolná hranica trestnej sadzby trestu odňatia slobody, a ak to podľa povahy veci prichádza do úvahy, už upravená postupom podľa § 38, 41, 117". 

pre stanovenie jasných zákonných pravidiel je potrebné stanoviť aj jasný výpočet trestnej sadzby a jednej tretiny v konaní o dohode o vine a trestu 

c) doplniť ustanovenie § 41 a 42 Tr. zák. o spôsob výpočtu trestnej sadzby pri asperačnej zásady, nakoľko ten nie je v zákone jasne uvedený. ustanovenie § 41 sa dopĺňa o nový odsek 4, ktorý znie: 

"základom pri úprave trestnej sadzby podľa § 41 ods. 2 je trestná sadzba trestu odňatia slobody stanovená podľa § 41 ods. 1. Horná hranica zvýšenej trestnej sadzby sa stanoví tak, že k hornej hranici trestnej sadzby trestu odňatia slobody uvedenej v osobitnej časti tohto zákona sa pripočíta jedna tretina tejto hornej hranice základnej trestnej sadzby. Dolná hranica zvýšenej trestnej sadzby sa rovná polovici súčtu hornej hranice zvýšenej trestnej sadzby a dolnej hranici základnej trestnej sadzby" (v podstate ide o výpočet stanovený rešpektovanou judikatúrou R 30/1964) 

2/ trest povinnej práce 

podľa § 54 Tr. zák. možno uložiť trest povinnej práce len vtedy, keď s tým páchateľ súhlasí. Ide o zbytočnú podmienku, nakoľko ide o ukladanie trestu a preto nie je potrebným aby páchateľ vyslovoval súhlas alebo nesúhlas. žiadanie súhlasu spôsobuje to, že vo veľkom množstve vecí nie je možné vydať trestný rozkaz, nakoľko v prípravnom konaní nebol žiadaný súhlas obvineného. žiadanie súhlasu od obvineného je tak trocha aj porušením prezumpcie neviny, nakoľko súd, ešte pred skončením dokazovania na hlavnom pojednávaní sa musí obžalovaného spýtať, či v prípade uznania viny by súhlasil s trestom povinnej práce. takýto postup je nadbytočný. 

a) vzhľadom na uvedené navrhujem zmeniť ustanovenie § 54 Tr. zák. nasledovne 

"z ustanovenia § 54 sa vypúšťa slovné spojenie "so súhlasom páchateľa" 

b) z ustanovenia § 353 ods. 2 písm. e) Tr. por. sa výpúšťa slovné spojenie "ak s tým obvinený súhlasí" - bude nutné upraviť aj toto príslušné ustanovenie Trestného poriadku, ktoré upravuje trestný rozkaz 

3/ detencia 

vzhľadom na dlhodobé požiadavky liečebných ústavov ako aj vzhľadom k tomu, že do budúcna sa počíta s vybudovaním detenčného ústavu bude nutné doplniť ustanovenie § 81 Tr. zák. aj o možnosť uložiť detenciu trestne nezodpovednému páchateľovi, ktorý trpí nevyliečiteľnou duševnou poruchou a jeho pobyt by bol pre spoločnosť mimoriadne nebezpečný. Prax ukazuje, že problémom sú práve duševne chorý páchatelia, ktorý nie sú odsúdený nakoľko nie sú pre nepríčetnosť trestne zodpovedný. Ide často o mimoriadne nebezpečných páchateľov, ktorí trpia ťažkými formami schyzofrénie sadizmu a podobne a dopustili sa násilných trestných činov. Na takýchto páchateľov ustanovenie § 81 vôbec nereaguje a to aj napriek tomu, že liečebné ústavy (ktoré dostatočne nedokážu zabezpečiť bezpečnosť" su ich "plné". 

a) ustanovenie § 81 sa dopĺňa o odsek 4, ktorý znie: 

"Ak súd ukladá ochranné ústavné liečenie páchateľovi činu inak trestného, ktorý nie je pre nepríčetnosť trestne zodpovedný a vzľadom na závažnosť duševnej choroby, ktorou páchatel činu inak trestného trpí ako aj s prihliadnutím na spáchanú trestnú činnosť je pobyt páchateľa činu inak trestného na slobode nebezpečný, môže zároveň nariadiť, že sa uložené ochranné ústavné liečenie vykoná v detenčnom ústave". 

b) vzhľadom k uvedenému bude potrebné upraviť aj ustanovenie § 82 s tým, že v odseku 3 by mala byť aj možnosť súdu rozhodnúť o zmene formy výkonu ochranné ústavného liečenia vykonávaného v detenčnom ústave tak, že sa páchateľ činu inak trestného bude môcť na ďalší výkon ochranného liečenia umiestniť v liečebnom zariadení. 

c) vzhľadom k tomu, že sa do budúcnosti predpokladá sprevádzkovanie detenčného ústavu a vzhľadom k tomu, že v liečebných ústavoch existuje množstvo duševne chorých pacientov, ktorí sú nebezpeční a ktorých stráženie spôsobuje liečebným ústavom nemalé problémy, bolo by vhodným umožniť súdu rozhodnúť aj dodatočne o tom, že páchateľ činu inak trestného bude pokračovať v uloženom ochrannom ústavnom liečení v detenčnom ústave (keďže detencia je ochranné opatrenie nevidím v tom žiadny problém, aby sa prípadne ukladala aj pacientom, ktorí už ochranné ústavné liečenie vykonávajú). Navrhujem preto doplniť ustanovenie § 462 Tr. por. o odsek 4 a o odsek 5 ktoré znejú 

odsek 4 

"súd v obvode ktorého sa ochranné ústavné liečenie vykonáva, môže na návrh liečebného ústavu, prokurátora alebo aj bez návrhu rozhodnúť, že sa v ochrannom ústavnom liečení bude pokračovať v detenčnom ústave". proti uzneseniu súdu o pokračovaní vo výkone ochranného ústavného liečenia v detenčnom ústave ako aj proti rozhodnutiu o zamietnutí takého návrhu, je prípustná sťažnosť, ktorá má odkladný účinok. súd rozhodne o pokračovaní vo výkone ochranného ústavného liečenia v detenčnom ústave na verejnom zasadnutí. Pred rozhodnutím súdu musí byť osoba, ktorej sa ochranné liečenie týka vypočutá. Bez výsluchu tejto osoby môže súd rozhodnúť len vtedy, ak to zdravotný stav tejto osoby neumožňuje, respektíve ak požiadala aby sa konalo v jej neprítomnosti" 

odsek 5 znie 

"o zmene spôsobu výkonu ochranného ústavného liečenia, ktoré sa vykonáva v detenčnom ústave a o prepustení z ochranného liečenia, rozhoduje súd v obvode ktorého sa detencia vykonáva a to primerane podľa ustanovení § 446, 448". 

4/ ochranné liečenia 

v súvislosti s ochrannými liečeniami (zeman výkonu, upustenie, prepustenie, skončenie liečenia vo vykonávacom konaní) ide často o pacientov, ktorí sú v takom nepriaznivom zdravotnom stave že nie je možný ich výsluch na verejnom zasadnutí (ťažké duševné poruchy a podobne). podľa môjho názoru by bolo vhodným upustiť od osobnej účasti pacienta na verejnom zasadnutí ak mu v tom bráni jeho zdravotný stav (podobná úprava ako pri rozhodovaní o väzbe). Napokon, spravidla ide o osoby ktoré sú pozbavene spôsobilosti na právnych úkonoch a preto sú zastúpené obhajcom, ktorý sa verejných zasadnutí zúčastňuje. 

5/ vklady na účtoch v banke 

navrhuje, aby sa ustanovenie § 130 ods. 1 Tr. zák. doplnilo o písmeno d), ktoré znie 

"vklady na účtoch v banke" 

v praxi vznikajú mnohé aplikačné problémy, ktoré sa týkajú toho, že peniaze na účtoch v banke sú tzv. nematerializované peniaze, nejde teda o veci ale ide o pohľadávky a preto ak páchateľ voči nim útočí (napríklad neoprávnené prevody z účtu na účet) nemôže ísť o trestné činy krádeže, či sprenevery, nakoľko tieto skutkové peniaze vyžadujú aby sa útočilo na veci, čo nematerializované peniaze nie sú. Nie je dôvod považovať podľa § 130 za veci nematerializované (zaknihované) cenné papiere (písmeno c) a už nie aj nematerializované peniaze. Táto zmena by bola vhodná aj preto, že trest prepadnutia veci sa taktiež týka len veci a nie aj iných majetkových hodnôt (ohľadne trestu prepadnutia veci možno odporučiť aby sa vyslovene týkal aj iných majetkových hodnôt a nie len vecí, napríklad pohľadávok, obchodných podielov v spoločnostiach a podobne) 

6/ trestné činy podľa § 241 a § 242 hovoria o vyrovnacom konaní (a to tak v názve ako aj v skutkovej podstate), ktoré už niekoľko rokov na území SR neexistuje, preto by bolo vhodným vypustiť spojenie „vyrovnacie konanie" vo všetkých tvaroch. Znak „vyrovnacie konanie“ sa nachádza aj v skutkovej podstate trestného činu podľa § 259 ods. 1 písm. f) Tr. zák. 

7/ v ustanovení § 265 ods. 1 Tr. zák. sa už dlhodobo kritizuje, že v znení skutkovej podstaty "vypadol" úmysel na ktorý sa následne odvoláva § 265 ods. 2 Tr. zák.. Vzhľadom k uvedenému navrhujem doplniť odsek 1 nasledovne 

"za slovo Kto sa dopĺňajú slová "v úmysle zabezpečiť sebe alebo inému neoprávnenú výhodu alebo neoprávnený prospech" 

následne už § 265 ods. 2 nie je potrebné meniť nakoľko ten už odkazuje an špecifický úmysel vyjadrený v odseku 1 

8/ definícia verejnej listiny uvedenej v § 131 ods. 4 Tr. zák. je pomerne úzko koncipovaná (užšie než bol výklad podľa predchádzajúcej právnej úpravy a užšie než je v právnych poriadkoch obvyklé – napríklad v Čechách), nakoľko podľa uvedeného zákonného ustanovenia môže byť verejná listina len listina vydaná štátnym orgánom alebo iným orgánom verejnej moci (keď ešte Trestný zákon nepoznal definíciu verejnej listiny, tak sa malo za to, že ju môže vydať aj "iný subjekt k tomu poverený, či zmocnený iným právnym predpisom v medziach jeho právomoci"). Ak vychádzame z ustanovenie § 131 ods. 4 Tr. zák. tak napríklad nič čo vydá lekár nie je verejnou listinou, pretože lekár nie je štátny orgán a ani orgán verejnej moci (lekár má pracovne obdobné postavenie ako napríklad advokát, ktorý tiež nie je orgán verejnej moci). Ak teda judikatúra v minulosti napríklad považovala falšovanie lekárskeho potvrdenia o PN za verejnú listinu, bolo tak preto, že to umožňovala širšia definícia pojmu verejná listina ktorá sa využívala v praxi (vyššie uvedený "iný subjekt",). Vzhľadom k tomu, že to tak nie je a že legálna definícia verejnej listiny je užšia, tak napríklad lekárske potvrdenie o hocičom (napríklad aj v minulosti judikované potvrdenie lekára o zdravotnom stave chorého člena rodiny, či potvrdenie o PN) nemá charakter verejnej listiny a nemá ho ani napríklad osvedčenie o absolvovaní autoškoly, ktoré vydávajú súkromné spoločnosti a ktoré sú základom na vydanie vodičského preukazu. 

Navrhujem preto doplniť ustanovenie § 131 ods. 4 Tr. zák. tak, že za slová alebo iným orgánom verejnej moci v rámci jeho pôsobnosti sa dopĺňa slovné spojenie 

„alebo iným subjektom k tomu povereným, či zmocneným iným právnym predpisom v medziach jeho právomoci“ 

 	O 	N 	Predkladateľ sa s navrhovanými zmenami nestotožnil. Pripomienky idú nad rámec predkladaného návrhu zákona.  	
Verejnosť 	§ 242, §243 Trestného zákona 

v § 242 nadpis sa vkladá za slová vyrovnacieho konania "alebo exekučného konania" 
v § 242 ods. 1 sa za slova "konanie o oddĺžení" vkladá "alebo exekučné konanie" 

V § 243 ods. 1 sa za slová "konkurzné konanie" vkladá "alebo exekučné konanie" 
v § 243 ods. 1 písm a/ sa za slová "konkurznej postaty"vkladá "alebo majetok podliehajúci exekúcii" 
v §243 ods. 1 písm b/ sa za slová "konkurznej podstaty vkladá "alebo podliehajúca exekúcii" 
v § 243 ods. 1 písm c/ sa za slová "konkurznej podstaty" vkladá "alebo podliehajúca exekúcii" 

Dôvody: 
Efektívne exekučné konanie je nevyhnutnou súčasťou právnych inštitútov, zabezpečujúcich vymožiteľnosť práva na území štátu. efektívnosť tohto konania značne znižuje skutočnosť, že v súčasnej trestnoprávnej úprave neexistujú mechanizmy, psotihujúce porušovanie povinností zo strany povinných. Obdobná situácia v prípade konkurzu (čo je vlastne generálna exekúcia), riešená je. AJ v marení exekučného konania je treba vidieť spoločensky nebezpečné konanie a jednotlivé ormy porušovania povinností by preto mali byť zahrnuté do trestného kódexu. 	O 	ČA 	Predkladateľ sa stotožnil s potrebou trestnoprávnej ochrany pred marením exekučného konania - viď návrh § 243a v čl. II návrhu zákona (bod 21). 	
Verejnosť 	návrh na doplnenie nových ustanovení § 243a a § 243b Tresného zákona  
Pripomienky Slovenskej komory exekútorov k návrhu novely Trestného zákona sú nasledovné: 

Dopĺňa sa nadpis a ustanovenia § 243a a 243b, ktoré znejú takto: 
„Marenie exekučného konania 

§ 243a 

(1) Kto marí exekučné konanie tým, že 
a) nesplní povinnosť uloženú mu zákonom, ktorý upravuje také konanie, alebo 
b) uvedie nepravdivé údaje, 
potrestá sa odňatím slobody na šesť mesiacov až päť rokov. 
(2) Odňatím slobody na tri roky až desať rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 
a) a spôsobí ním väčšiu škodu, 
b) z osobitného motívu, alebo 
c) závažnejším spôsobom konania. 
§ 243b 

(1)Kto marí exekučné konanie tým, že 
a) zatají vec podliehajúcu exekúcii, 
b) znemožní, aby sa vec podliehajúca exekúcii spísala a odhadla, 
c) nevydá vec podliehajúcu exekúcii, alebo 
d) zadrží, sfalšuje, pozmení alebo zničí zaznamenané informácie o majetku alebo finančných aktivitách povinného, 
potrestá sa odňatím slobody až na dva roky. 
(2) Odňatím slobody na šesť mesiacov až päť rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 a spôsobí ním väčšiu škodu. 
(3) Odňatím slobody na tri roky až osem rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 
a) a spôsobí ním značnú škodu, alebo 
b) závažnejším spôsobom konania. 
(4) Odňatím slobody na štyri roky až desať rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 a spôsobí ním škodu veľkého rozsahu. 

Dôvodová správa: 

Efektívne exekučné konanie je nevyhnutnou súčasťou právnych inštitútov, zabezpečujúcich vymožiteľnosť práva na území štátu. Efektívnosť tohto konania značne znižuje skutočnosť, že v súčasnej trestnoprávnej úprave neexistujú mechanizmy, postihujúce porušovanie povinností zo strany povinného. Existujúce civilnoprávne inštitúty (odporovateľnosť právnych úkonov, neplatnosť právnych úkonov) nie sú dostatočné ani ako prevencia, ani ako prostriedok zjednania nápravy pri porušení zákona. Obdobná situácia v prípade konkurzu a reštrukturalizácie (čo je vlastne generálna exekúcia) riešená je. Aj v marení exekučného konania je treba vidieť spoločensky nebezpečné konanie a jednotlivé formy porušovania povinností preto musia byť zahrnuté v navrhovanej skutkovej stránke trestného činu marenia exekučného konania. 
 	O 	ČA 	Viď návrh § 243a v čl. II návrhu zákona.  	
Verejnosť 	§ 39 ods. 4 Tr. zák. 
Na konci vety nahradiť bodku čiarkou a slovami "ak trest znižuje iba z dôvodu uvedeného v odseku 2 písm. d); inak môže súd v konaní o dohode o uznaní viny a prijatí trestu uložiť trest podľa odseku 3." 

odôvodnenie: 
Z ustanovenia § 39 ods. 4 Tr. zák. nie je jednoznačné, či pri dohode o vine a treste možno dohodnúť aj v prípadoch § 39 ods. 1, ods. 2 písm. a), b), c), e) trest znížený iba o jednu tretinu, alebo možno postupovať podľa úpravy v odseku 3, a o jednu tretinu znižovať výlučne iba ako "odmenu" za dohodu o vine a treste bez pripojenia sa ďalších okolností, ktoré by inak samy o sebe odôvodňovali mimoriadne zníženie trestu. V praxi je potrebná taká úprava, aby z dôvodov ustanovených v § 39, s výnimkou ods. 2 písm. d) bolo možné dohodnúť trest podľa odseku 3 	O 	N 	Návrh ide nad rámec predkladanej novely Trestného zákona. Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil. 	
Verejnosť 	§ 44 Tr. zák. 
za slová "od uloženia" doplniť slová "spoločného trestu podľa § 41 ods. 3," 

v prípadoch, keď čiastkový útok je nepatrný voči celému už odsúdenému skutku, postačí iba vyslovenie viny aj za nový čiastkový útok, prípadne vyslovenie ďalších výrokov nadväzujúcich na výrok o vine, najmä o náhrade škody, avšak zvyšovanie trestu sa javí ako neúčelné 	O 	N 	Predkladateľ sa s potrebou navrhovaného doplnenia nestotožnil. Návrh je nad rámec predkladanej novely.  	
Verejnosť 	novele TP a TZ 
Stanovisko 

k návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 301/2005 Z.z. Trestný poriadok v znení neskorších predpisov a ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 300/2005 Z.z. Trestný zákon v znení neskorších predpisov, č.m. 14631/2011/120 

K návrhu uvedenej novely trestných kódexov uplatňujem tieto pripomienky: 

I. K Čl. I - novela Trestného poriadku 

1. K bodu 2 
V druhej vete § 18 ods. 4 sa majú vypustiť slová „alebo krajským súdom“. 

2. K bodu 10 
V texte § 40 ods. 6 má byť odkaz na § 34 ods. 3, nie na § 34 ods. 4. 

3. K bodu 11 
Doplniť do textu § 42 ods. 1 aj neverejné zasadnutie (rozhoduje sa tam o väzbe). 

4. K bodu 26 
Uvedenú úpravu § 114 ods. 3 považujem za nadbytočnú, keďže samozrejme pri predlžovaní sa musí posudzovať trvanie podmienok pre vydanie daného príkazu. Navyše, ak to navrhovateľ považuje za nutné výslovne doplniť, musí tak reagovať aj pri iných inštitútoch, kde je možnosť predĺžiť dobu použitia daného inštitútu, lebo inak to bude mať za následok opačný efekt, teda v prípade, kde navrhovateľ ponecháva úpravu bez zmeny, akoby podmienky, ktoré boli potrebné na vydanie príslušného príkazu, nemuseli byť skúmané pri predlžovaní doby použitia inštitútu – pozri napr. § 113 ods. 5, § 117 ods. 7. 

5. K bodu 28 
Navrhovanú úpravu § 115 ods. 3 považujem za nesprávnu t.j. aby musel predlžovať použitie inštitútu ten istý sudca pre prípravné konanie. Uvedené bude spôsobovať aplikačné problémy, treba si uvedomiť, že jednotliví sudcovia sa striedajú v službách ako sudcovia pre prípravné konanie v týždenných intervaloch (na tunajšom súde po piatich týždňoch) a len vtedy sú k dispozícii kedykoľvek, taktiež môžu čerpať dovolenku, byť práceneschopný a pod. Opätovne opakujem, ako som uviedol pri predošlej pripomienke, aj pri predlžovaní sa musí posudzovať trvanie podmienok pre vydanie daného príkazu, dokonca z povahy veci vyplýva, že posudzovanie je ešte prísnejšie, keďže predĺženie sa umožní len vtedy, ak došlo k nejakému reálnemu výsledku doterajším použitím daného inštitútu. 

6. K bodu 34 
Uvedená úprava § 135 ods. 3 je nejasná t.j. či podmienky uvedené v poslednej vete, platia aj na výsluch podľa predposlednej vety. Keďže by tomu tak nemalo byť, navrhujem posledné dve vety spojiť do jednej, oddeliť ich bodkočiarkou a slovo „Opakovaný“ nahradiť slovom „ďalší“ t.j. slová „...spôsobom upraveným v prvej vete. Opakovaný výsluch...“ nahradiť slovami „...spôsobom upraveným v prvej vete; ďalší výsluch...“ 

7. K bodu 41 
V § 156 ods. 2 zákon doteraz výslovne neupravuje podmienky pre vykonanie exhumácie mŕtvoly a len výkladom platia podmienky uvedené v odseku 1. Ak predkladateľ výslovne dopĺňa ďalšiu podmienku, za splnenia ktorej možno vykonať exhumáciu, je potrebné aj v odseku 2 zopakovať podmienku z odseku 1 platného zákona. 

8. K bodu 62 - zásadná pripomienka 
Vzhľadom na akútny nedostatok prísediacich a z toho vyplývajúcich problémov v súdnych konaniach, zásadne žiadam, aby senát konal a rozhodoval iba o obzvlášť závažných zločinoch, teda v § 243 slová „pre zločin s hornou hranicou trestnej sadzby prevyšujúcou osem rokov“ nahradiť slovami „pre obzvlášť závažný zločin“. Takú úpravu je nutná následne vykonať aj v § 237 ods. 3 písm. b), § 241 ods. 1, § 331 ods. 2 a § 349 ods. 1. 

9. K bodu 63 
V celom texte § 243a je treba používať pojem „dohoda o vine a treste“, nie iba „dohoda“. 

10. K bodom 66 a 85 – zásadná pripomienka 
Navrhujem z § 252 ods. 3 úplne vypustiť slová „alebo ak ide o trestný čin, na ktorý zákon ustanovuje trest odňatia slobody, ktorého horná hranica prevyšuje päť rokov“, teda to nezvýšiť na 10 rokov ako sa to navrhuje. Prípadne to obmedziť iba na obzvlášť závažné zločiny. Rovnakú úpravu treba vykonať aj v bode 85 (§ 293 ods. 6). 
Taká úprava nie je obmedzením práv obvineného, keďže nič mu nebráni, aby sa dostavil na pojednávanie, pričom však umožní, aby súd vykonal pojednávanie aj bez prítomnosti obvineného, ktorý sa bez ospravedlnenia nedostaví na pojednávanie po predošlom predvolaní. 

11. K bodu 67 
V § 257 ods. 1 treba text písmena c) upraviť takto: „chce urobiť vyhlásenie podľa odseku 3, že nepopiera spáchanie skutku alebo niektorého zo skutkov uvedených v obžalobe“. 
K tomu pozri aj text bodu 87 novely. 

12. K bodu 73 
Navrhujem zmenu v § 260 vypustiť. Navrhovaná úprava vrátane odôvodnenia je chybná a bude mať za následok zvýhodnenie spoluobvineného, ktorý vypovedá neskôr a svoju výpoveď bude môcť upraviť podľa potreby na základe počutej výpovede iného spoluobvineného. Treba vziať do úvahy, že podľa nášho právneho poriadku môže obvinený pri svojej výpovedi aj klamať, za čo mu nehrozí žiadna sankcia. 

13. K bodu 76 
Na konci navrhovaného § 263 ods. 3 písm. a) treba vypustiť slová „a ak takúto osobu nemožno ani opätovne predvolať“ ako nadbytočné, zbytočne znejasňujúce celé ustanovenie, keďže podmienky pred bodkočiarkou platia aj pre výsluch svedka za bodkočiarkou. 

14. K bodu 80 
Poslednú vetu § 273 ods. 2 technicky upraviť takto: „O námietke rozhodne predseda senátu.“ 

15. K bodu 81 
Text § 274 ods. 3 technicky upraviť takto: „Ak sa po záverečnej reči obhajcu alebo obžalovaného ujal slova na základe súhlasu predsedu senátu znovu prokurátor, obhajca a obžalovaný majú právo sa k tomu vyjadriť.“ 

16. K bodom 98 a 99 – zásadná pripomienka 
Navrhujem zmenu § 364 ods. 1 a 3 vypustiť. Vytvára sa nerovnosť v postavení prokurátora a obvineného, keďže obvinený môže podať návrh podľa § 364 ods. 1 v lehote 3 mesiacov, generálny prokurátor pritom môže zrušiť rozhodnutie v lehote 6 mesiacov, a to aj bez návrhu resp. ak by sa lehota 6 mesiacov vzťahovala, len keď je podaný návrh podľa § 364 ods. 1, tak podľa § 364 ods. 2 (aj bez návrhu) nie je upravená žiadna lehota. Prokurátor a obvinený musia mať rovnakú lehotu. 

17. K bodu 100 
Nesúhlasím s rozširovaním možnosti podať dovolanie, keďže ide o mimoriadny opravný prostriedok, ktorý by mal byť použitý naozaj iba výnimočne. Avšak v prípade, že úprava bude ponechaná, upozorňujem, že rozhodnutia uvedené v § 368 ods. 2 písm. b) a c) môže súd vydať aj v zmysle § 241 ods. 1 a § 244 ods. 1, nielen podľa § 280 a § 281. 

18. K bodu 105 
Navrhujem doplniť nový dôvod dovolania do § 371 ods. 1 v tomto znení: 
„odvolací súd zrušil rozsudok, hoci na to neboli splnené zákonné dôvody a mal zamietnuť odvolanie podľa § 316 ods. 1,“. 
V rozhodovacej činnosti sa vyskytol prípad, že odvolací súd zrušil rozsudok súdu prvého stupňa, hoci odvolanie mal zamietnuť z dôvodu oneskoreného podania odvolania. 

19. Predkladateľ v dôvodovej správe deklaruje snahu eliminovať možnosti obštrukčného správania zo strany obvinených. Novela však vôbec nerieši prípady účelových práceneschopností predvolaných obvinených, ktorí sa stanú práceneschopnými v deň pojednávania resp. niekoľko dní pred pojednávaním a takto sa pravidelne vyhýbajú pojednávaniam, a tým opakovane znemožňujú súdu vykonať pojednávanie. 
Navrhujem v zákone výslovne upraviť tieto prípady tak, aby sa zamedzilo takému konaniu, napr. uložením povinnosti sa dostaviť na pojednávanie, pokiaľ nie je obvinený v ústavnej zdravotnej starostlivosti a nepožiadal o konanie v neprítomnosti (obdoba povinnosti nastúpiť uložený trest v zmysle § 409 ods. 1) alebo možnosť zaistiť takého obvineného pred pojednávaním obdobne, ako je to upravené v prípade zabezpečenia svedka v zmysle § 88, resp. aj iným spôsobom. Uvedené by mal predkladateľ jednoznačne upraviť, keďže toto je v súčasnosti jedna z najzávažnejších okolností vzniku prieťahov v súdnom konaní a najzávažnejší spôsob obštrukčného správania zo strany obvinených v súdnom konaní, a to najmä v skupinových veciach. Zásadná pripomienka. 

20. Opakovane, pri každej novelizácii, upozorňujem na tieto ďalšie problémy aplikačnej praxe, ktoré je nevyhnutné upraviť zmenou zákona: 
- v § 36 ods. 3 - na koniec prvej vety doplniť slová: „alebo ak bol v prejednávanej veci činný ako policajt, prokurátor, sudca alebo splnomocnenec zúčastnenej osoby alebo poškodeného“, keďže je potrebné vylúčiť zo zákona, aby tá istá osoba mohla v tej istej veci pri kontradiktórnom procese pôsobiť na oboch stranách sporu 
- v § 37 ods. 3 na konci doplniť slová „alebo protitoxikomanického liečenia“ – z praxe nevyplýva žiadna potreba obhajcu v prípade ukladania nielen protialkoholického, ale ani protitoxikomanického liečenia a súd vychádza pri ich ukladaní zo záverov znaleckého dokazovania a z vyjadrenia obvineného 
-v § 40 ods. 1 - doplniť chýbajúce ustanovenie o možnosti zrušenia ustanoveného obhajcu, keď už nie je dôvod povinnej obhajoby; stačí za slová „Obhajcu ustanoví“ vložiť slová „a ustanovenie obhajcu zruší“ 
-v § 240 v odseku 1 písm. b) vypustiť slová „a jeho splnomocnencovi“ a následne odsek 2 doplniť na konci touto vetou „Ak má poškodený alebo zúčastnená osoba zákonného zástupcu alebo splnomocnenca, doručí sa rovnopis obžaloby len jeho zákonnému zástupcovi alebo splnomocnencovi.“, tiež je potrebné doplniť v odseku 1 nové písmeno s týmto textom: pri trestnom čine zanedbania povinnej výživy osobe, do ktorej rúk je obvinený povinný plniť povinnosť vyživovať alebo zaopatrovať iného“ – ide o rovnakú úpravu, aká je v prípade doručovania rozsudku a trestného rozkazu - zásadná pripomienka 
- v § 287 ods. 1 - na konci vypustiť slová, ktoré sa opakujú: „pokiaľ škoda v tam uvedenej výške nebola dosiaľ uhradená.“ - zásadná pripomienka 
- z § 349 ods. 2 vypustiť slová „súhrnný trest alebo“, keďže nie je žiadny dôvod, aby samosudca nemohol uložiť súhrnný trest vo veci, o ktorej by inak rozhodoval, keby nebolo nutné ukladať súhrnný trest 
- v § 350 treba vypustiť odseky 2 a 3, keďže odsek 2 je duplicitný s § 241 ods. 1 a odsek 3 je v rozpore s § 241 ods. 4 - zásadná pripomienka 
- v § 328 ods. 2 - na konci doplniť slová „alebo ak obžalovaný súhlasí so zmenou samosudcu alebo zmenou v zložení senátu“ - zásadná pripomienka 
- Štvrtá časť zákona – Vykonávacie konanie - je zbytočne obmedzujúce a zaťažujúce, aby aj vo vykonávacom konaní rozhodoval v senátnych veciach v určitých prípadoch senát (zákon tu používa termín „súd“). Navrhujem takú úpravu, aby v senátnych veciach v každom prípade rozhodoval vo vykonávacom konaní vždy len predseda senátu 
- v § 406 odseky 1 a 3 upraviť takto: 
„(1) Rozhodnutie vykonáva, prípadne jeho výkon zariaďuje ten orgán, ktorý rozhodnutie vydal; v konaní pred súdom sudca pre prípravné konanie, samosudca a rozhodnutie senátu predseda senátu, ktorí tým môže poveriť vyššieho súdneho úradníka.“ 
„(3) Opatrenia potrebné na výkon trestov a ochranných opatrení a na vymáhanie trov trestného konania robí, ak nie ďalej ustanovené inak, sudca pre prípravné konanie, samosudca alebo predseda senátu súdu, ktorý vo veci rozhodol v prvom stupni.“ 
Uvedené odôvodňujem tým, že z rozhodovacej činnosti niektorých súdov vyplýva, že v prípade, že o obžalobe rozhoduje sudca pre prípravné konanie v zmysle § 237 ods. 3 písm. a), tak vo vykonávacom konaní už rozhodovať nemôže, ale musí rozhodovať ako samosudca, čo považujem za nezmyselné a odôvodňuje sa to tým, že vykonávacie konanie neupravuje, že by v ňom mal rozhodovať sudca pre prípravné konanie. 
– v § 435 ods. 3 - lehotu „30 dní“ zmeniť na „60 dní“ (ako pri § 415 ods. 3), najmä v prípade, keď by súd chcel vypočuť odsúdeného na verejnom zasadnutí, je lehota 30 dní príliš krátka 
- v § 451 v nadpise slovo „ústavu“ nahradiť slovom „zariadenia“ – ide o zosúladenie s textom ustanovenia § 451 ods. 1 
- v § 446a ods. 1 – za slová „počas výkonu trestu vykonáva na verejnom zasadnutí“ vložiť slová „a to aj vtedy, keď odsúdený medzitým vykonal trest odňatia slobody alebo bol podmienečne prepustený“, keďže niektoré súdy, v obvode ktorých odsúdený vykonával trest odňatia slobody, odmietajú rozhodovať podľa § 446a ods. 1 s odôvodnením, že odsúdený bol prepustený resp. už vykonal trest, hoci návrh na pokračovanie v ochrannom liečení bol súdu doručený ešte počas výkonu trestu odňatia slobody, 
- v § 555 ods. 1 písm. c) – treba výslovne upraviť, či je obvinený povinný nahradiť aj vyplatenú odmenu a náhradu náhradnému obhajcovi, pričom terajšia prax je taká, že nie, a teda za slová „§ 47 ods. 6“ treba vložiť slová „s výnimkou vyplatenej odmeny a náhrad náhradnému obhajcovi“, keďže 
- k § 558 ods. 1 – v praxi nie je možné rozhodnutie o trovách vydanom podľa § 558 ods. 1 správoplatniť, keď je pobyt odsúdeného neznámy (najmä cudzinci, ide aj o niekoľkoročné rozhodnutia) – je treba výslovne upraviť možnosť ustanoviť odsúdenému v takom prípade opatrovníka (obdobne ako je tomu v prípade poškodeného v zmysle § 48 ods. 3). 

II. K Čl. II - novela Trestného zákona 

1. K bodu 1 
Do § 47 ods. 2 treba doplniť aj vydieračský únos podľa § 186. 
Na druhej strane je treba z tohto ustanovenia vypustiť tie trestné činy, resp. skutkové podstaty, pri ktorých je možné uložiť aj iný ako nepodmienečný trest odňatia slobody (dolná hranica trestnej sadzby je tri roky) t.j. hrubý nátlak podľa § 191 ods. 2, lúpež podľa § 188 ods. 1 a týranie blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 ods. 1. 

2. K bodu 10 
Trestný čin neoprávneného uskutočňovania stavby (§ 299a) by nemal byť zaradený medzi trestnými činmi všeobecne nebezpečnými (prvý diel šiestej hlavy), ale správne by mal byť zaradený v ôsmej hlave medzi trestnými činmi proti poriadku vo verejných veciach, piaty diel (iné formy rušenia činnosti orgánov verejnej moci). 
Text odseku dva navrhujem rozčleniť na dva odseky tak, že 
- v prípade opätovného spáchania po predošlom spáchaní priestupku (bol predtým postihnutý) navrhujem trestnú sadzbu 6 mesiacov až 3 roky 
- v prípade opätovného spáchania po predošlom spáchaní trestného činu (bol predtým odsúdený) navrhujem trestnú sadzbu 1 rok až 5 rokov. 

3. K bodu 23 
Doplnenie § 348 ods. 1 je treba upraviť ako nové písmeno i), aby sa neposúvali doterajšie písmená, ktoré sú už používané v rozhodnutiach. 

4. K bodu 24 
V odseku 3 § 351a pri kvalifikovanej skutkovej podstate je iba odkaz na odsek 1 t.j. treba tam doplniť aj odsek 2. 

5. Opakovane, pri každej novelizácii, upozorňujem na tieto ďalšie problémy aplikačnej praxe, ktoré je nevyhnutné upraviť zmenou zákona: 
- § 122 ods. 13 - vypustiť časť prvej vety za bodkočiarkou a druhú vetu. Osobitná úprava ohľadom trestného činu zanedbania povinnej výživy pri správnej aplikácii neumožňuje, aby súd rozhodoval od stola, t.j. trestným rozkazom. Treba ponechať úpravu, ktorá bola v predošlom Trestnom zákone. V praxi dochádza opakovane k takým veciam, že na súde nie je ešte rozhodnutá vec ohľadom zanedbania povinnej výživy a prokurátor podáva ďalšiu obžalobu ohľadom toho istého obvineného a tej istej vyživovacej povinnosti za ďalšie obdobie – zásadná pripomienka, 
- v § 156 ods. 3 chýba zodpovedajúca skutková podstata § 221 ods. 3 predošlého Trestného zákona č. 140/1961 Zb. t.j. úmysel páchateľa smeruje k ublíženiu na zdraví, ale následkom je spôsobenie ťažkej ujmy na zdraví, t.j. treba doplniť nové písmeno s týmto textom: „ a spôsobí ním ťažkú ujmu na zdraví“ - zásadná pripomienka 
- v § 172 ods. 1 navrhujem spodnú hranicu trestnej sadzby upraviť zo 4 rokov na 3 roky t.j. aby bolo možné uložiť podmienečný trest odňatia slobody s probačným dohľadom odsúdenému, ktorý mal napr. 11 dávok drogy pre vlastnú potrebu, keďže v súčasnosti sa musí používať v takých prípadoch ustanovenie o mimoriadnom znížení trestu 
- v § 212 ods. 2 písmeno f) vypustiť a v prípade neakceptovania slovo „dvanástich“ zmeniť na „šiestich“, keďže tieto „rožkové“ krádeže znamenajú zbytočnú kriminalizáciu a zaťaženosť orgánov činných v trestnom konaní a súdov, preto ich treba zo zákona vypustiť alebo aspoň obmedziť dobu predošlého postihnutia 
- v § 216 ods. 2 je potrebné trestnú sadzbu zmeniť na 6 mesiacov až 3 roky, keďže je prísnejšie trestané prechodné užívanie motorového vozidla väčšej hodnoty ako jeho krádež – pozri § 212 ods. 3 písm. a). 

Bratislava, dňa 6.4.2011 
Spracoval: JUDr. Peter Štift, Okresný súd BA II 
 	O 	ČA 	Návrhy, s ktorými sa predkladateľ stotožnil sú zapracované do materiálu.  	
Verejnosť 	K čl. I bod 100  
V nadväznosti na navrhnutý § 368 odsek 3 odporúčam doplnenie § 293 odsek 7 trestného poriadku doplniť o „alebo ak obvinený zomrel alebo bol vyhlásený za mŕtveho.“ 

Odôvodnenie: V konaní o dovolaní je v zmysle platného trestného poriadku, ako aj v trestného poriadku v zmysle navrhnutej novely povinnosťou dovolacieho súdu nariadiť verejné zasadnutie, v prípade ak nie sú dôvody na odmietnutie dovolania (§382) a ani dôvody dovolania v prospech obvineného nie sú zjavne preukázané (§382a navrhovaného trestného poriadku). 
V § 293 ods. 6 trestného poriadku sú upravené prípady kedy je účasť obvineného na verejnom zasadnutí povinná. Súčasná právna úprava ustanovujúca výnimky z tohto pravidla (§ 293 ods.7 trestného poriadku) však neuvádza možnosť neúčasti obvineného, ktorý zomrel alebo bol vyhlásený za mŕtveho. 
Navrhovaná právna úprava § 293 ods.7 je nutná nielen pre konanie o dovolaní, ale aj na konanie nasledujúce po rozhodnutí dovolacieho súdu podľa § 388 alebo § 389 trestného poriadku. 

 	O 	N 	Predkladateľ sa s potrebou navrhovaného doplnenia § 368 Tr. por.nestotožnil.  	
Verejnosť 	K čl. I bod 101  
§ 369 odsek 1 : „Dovolanie z dôvodov uvedených v § 371 môže podať minister spravodlivosti len na podnet. Podnet môže podať osoba, ktorej tento zákon nepriznáva právo na podanie dovolania; tento podnet nemôže podať osoba, ktorá nespĺňa podmienku dovolania uvedenú v § 372 ods. 1 vete prvej.“ 

Odôvodnenie:Navrhnutá zmena návrhu novely jasnejšie určuje, kto nemôže podať podnet ministrovi spravodlivosti. 
 	O 	ČA 	Ustanovenie § 369 ods. 1 bolo v rámci pripomienkového konania preformulované.  	
Verejnosť 	K čl. I bod 104 
V § 371 ods. 1 písm. j) sa na konci pripájajú slová „alebo zobral na vedomie späťvzatie odvolania bez splnenia zákonných podmienok“. 

Odôvodnenie : Navrhnuté riešenie v terajšej podobe nie je reflektujúce všetky pravdepodobné situácie, ktoré môžu vzniknúť. A to vzhľadom na súčasnú právnu úpravu vzatia odvolania späť upraveného v § 312 ods.2 trestného poriadku prvá veta „Odvolanie podané v prospech obžalovaného obhajcom, inou oprávnenou osobou alebo zákonným zástupcom môže byť vzaté späť len s výslovným súhlasom obžalovaného.“ Navrhovanú právnu úpravu v predloženom znení tohto dovolacieho dôvodu nebude možné uplatniť, ak by späť vzatie odvolania bolo urobené bez súhlasu obvineného iným predkladateľom napr. manželkou obvineného. 
 	O 	ČA 	Viď návrh § 371 ods. 1 písm. l).  	
Verejnosť 	K čl. I bod 112 
V nadväznosti na navrhnutý § 369 odsek 3 ďalej odporúčam doplnenie § 382 o nový dôvod na odmietnutie dovolanie bez preskúmania veci na neverejnom zasadnutí : „bolo podané alebo je vedené v neprospech obvineného a obvinený zomrel alebo bol vyhlásený za mŕtveho.“  	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil.  	
ASPS 	V čl. I navrhujeme vypustiť novelizačné body 36 až 38. 
Asociácia súdnych psychiatrov Slovenska 
nám. sv. Anny 10 
91101 Trenčín 

Titl. 
Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky 
Župné námestie 13 
813 11 Bratislava 

V Trenčíne 2. apríla 2011 
K číslu: 14631/2011/120 

Vec: pripomienky k návrhu zákona 

Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky (ďalej len „ministerstvo“) predložilo dňa 18. marca 2011 do medzirezortného pripomienkového konania návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 301/2005 Z. z. Trestný poriadok v znení neskorších predpisov a ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 300/2005 Z. z. Trestný zákon v znení neskorších predpisov (ďalej len „návrh novely“), s termínom na predkladanie pripomienok do 7. apríla 2011. 

Asociácia súdnych psychiatrov Slovenska k návrhu novely uplatňuje nasledovnú pripomienku: 

V čl. I navrhujeme vypustiť novelizačné body 36 až 38. 

Táto pripomienka je zásadná. 

Odôvodnenie: 
Navrhnutou zmenou by došlo k zásadnej zmene filozofie trestného práva procesného v ponímaní významu a dôležitosti vyšetrenia duševného stavu. Touto zmenou, teoreticky aj prakticky, by prestalo byť vyšetrenie duševného stavu považované vždy za obzvlášť zložitú, dôležitú, podstatnú skutočnosť, hoci pri vyšetrení duševného stavu obvineného ide vždy o posúdenie základnej otázky trestnej zodpovednosti, teda posúdenie skutočnosti obzvlášť dôležitej. 

Posúdenie stavu príčetnosti, či nepríčetnosti u obvineného je právnou otázkou, ktoré prináleží len orgánom činným v trestnom konaní a súdu a musí sa vzťahovať vždy na konkrétny trestný čin tvoriaci predmet trestného stíhania. Podkladom na prijatie právneho záveru na existenciu takéhoto stavu je odborné stanovisko znalcov z odboru psychiatrie, ktoré hodnotia orgány činné v trestnom konaní a súd vo vecnej súvislosti so všetkými skutkovými zisteniami. 

Skúmanie duševného stavu obvineného je úplne neštandardné a výnimočné vyšetrenie, ktoré je prikázané súdom v zmysle Ústavy SR a je indikované vtedy, keď sú pochybnosti o duševnom stave obvineného v súvislosti s ním spáchanou trestnou činnosťou. Teda vyšetrovaný nie je dobrovoľný (úprimný a trpiaci) pacient (klient) hľadajúci pomoc. Práve naopak je to trestne stíhaná osoba, ktorá vie, že z psychiatrického skúmania môže za určitých okolností profitovať a tak sa aj správa. Teda nezriedka sa správa v postavení obvineného účelovo, zištne, manipulatívne, účelovo, agravuje až simuluje. 

Preto je skúmanie duševného stavu obvinených v trestnom konaní mimoriadne náročný znalecký úkon, podľa nás, ktorí ho pravidelne realizujeme, najťažší a najzložitejší a zároveň pre znalcov aj veľmi ohrozujúci, napr. v prípade ak demaskujú simulujúceho agresora. Aj priame ohrozenia znalcov sa v prípade redukcie na vyšetrenie jedným znalcom zreteľne zvýši, čo je zrozumiteľné a nepotrebuje to ďalšie vysvetlenie. 

Ďalej upozorňujeme na dôležitú skutočnosť, že vyšetrenie duševného stavu je vyšetrením, na ktoré doposiaľ ľudstvo nevymyslelo žiaden objektivizujúci prístroj, zariadenie ani špecifické odbery. Je to vyšetrenie, ktoré sa realizuje najmä psychikou, psychickými funkciami vyšetrujúcich znalcov, ktorí robia komparáciu zdravých a menej zdravých psychických prejavov vyšetrovaného. Týmto je výstup psychiatrického vyšetrenia oproti iným medicínskym vyšetreniam subjektívnejší a iba vyšetrením aj druhým znalcom a následným porovnaním zistení v rámci znaleckej porady je možné túto „objektívnu“ subjektivitu znížiť na únosnú mieru. 

Nemyslíme si, že zavedenie vyšetrenia duševného stavu obvinených v minulosti a jeho súčasná existencia by nebola postavená na odôvodnenej potrebe čo najväčšej objektivity znaleckého dokazovania v trestnom konaní. 

Vyšetrovaním duševného stavu jedným znalcom v trestných veciach sa zmenší objektivita znaleckého posudzovania. Psychopatológia, teda symptómy duševných porúch nie sú exaktne zmerateľné a ich zaznamenateľnosť je vždy subjektívna, v prípade dvoch znalcov sa táto subjektívnosť predsa len významne zmenšuje, môže sa zachytiť viac symptómov a zvyšuje sa objektívnosť záverov. Dvaja znalci vždy znamenajú väčšiu objektivitu. V neposlednej rade sa podstatne zmenšuje možnosť ovplyvniteľnosti znalca. 

Z odôvodnenia navrhovanej zmeny Tr. poriadku nie sú zjavné skutočné motívy tejto zmeny. Ak sú to však motívy finančné, tak to nie je motivácia opodstatnená. Priberanie jedného znalca a jeho honorácia nemôže redukovať náklady o polovicu, pretože jeden znalec bude mať s vyšetrením a vypracovaním znaleckého posudku na obvineného viac práce a bude mu musieť venovať viac času (skoro toľko ako dvaja znalci), teda predpokladaná úspora bude zanedbateľná vo vzťahu k negatívam, ktoré navrhovaná zmena prinesie. 

S poukazom na doteraz uvedené zdôrazňujeme, že 
1. jedine vyšetrenie dvoma znalcami zaručuje dostatočnú objektivitu a spoľahlivosť súdne psychiatrického posúdenia, ktoré okrem úzko odborného hľadiska vychádza aj z osobnej skúsenosti, morálnych postojov a osobnostných predpokladov znalcov. Jedine vzájomná názorová konfrontácia v rámci porady znalcov umožňuje vylúčiť prípadné subjektívne chyby, zvládať technické nároky vyšetrenia (napr. sledovanie nonverbálnej komunikácie, správania a iných faktorov) a dospieť k riešeniu aj zložitých a rozporných prípadov, 
2. iba doterajšia forma psychiatrického súdne znaleckého posudzovania dvoma znalcami je zárukou kontinuity nášho právneho poriadku a v praxi sa plne osvedčila. Umožňuje, podobne ako je tomu pri najzložitejších ľudských činnostiach, náväznosť a komplementaritu úloh v odborne aj ľudsky náročnom rozhodovacom procese, 
3. navrhovaná zmena určite prinesie spochybňovanie znaleckých záverov, spôsobí častejšie dopočúvanie znalcov, obhajoba bude trvať na účasti znalca na pojednávaní, spôsobí časté vyžadovanie oponetných a supervíznych posudkov, a toto všetko v sumáre najmä predĺži a skomplikuje trestné konanie. 

S úctou, 
Juraj Lexmann 
predseda ASPS 
 	Z 	A 	 	
SOCP 	Čl. II - Nad rámec návrhu  
Sociálna poisťovňa navrhuje, aby trestným činom podľa § 278 Trestného zákona bolo aj nezaplatenie poistného na sociálne poistenie podľa zákona č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení v znení neskorších predpisov a príspevkov na starobné dôchodkové sporenie podľa zákona č. 43/2004 Z. z. o starobnom dôchodkovom sporení a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov. 
Odôvodnenie: 
Účelom predmetného návrhu je zvýšiť platobnú disciplínu subjektov povinných platiť a odvádzať poistné, ktoré využívajúc skutočnosť, že trestnoprávnemu postihu podlieha len zadržanie a neodvedenie poistného, častokrát odvádzajú len poistné za svojich zamestnancov a nie aj poistné, ktoré sú povinní platiť ako zamestnávatelia. Navyše, vzhľadom na účel, na ktorý slúži poistné, ktorým je výplata dávok sociálneho poistenia a garancia štátu v prípade nesolventnosti niektorého zo základných fondov je neodôvodnené, aby nezaplatenie poistného nemalo identické trestnoprávne následky ako nezaplatenie dane. 
 	O 	A 	 	
SLASPO 	K čl. II  
Za 6. bod sa vkladá nový 7. bod, ktorý znie: 

„7. § 223 vrátane nadpisu znie: 
„§ 223 
Poisťovací podvod 

(1) Kto uvedie nepravdivé alebo hrubo skreslené údaje alebo podstatné údaje zamlčí 
a) v súvislosti s uzatváraním alebo zmenou poistnej zmluvy, 
b) v súvislosti s likvidáciou poistnej udalosti, alebo 
c) pri uplatnení práva na plnenie z poistenia alebo iné obdobného plnenie potrestá sa odňatím slobody až na dva roky. 

(2) Rovnako sa potrestá ten, kto s úmyslom zabezpečiť sebe alebo inému prospech vyvolá alebo predstiera udalosť, s ktorou je spojené právo na plnenie z poistenia alebo iné obdobné plnenie, alebo stav vyvolaný poistnou udalosťou udržuje a spôsobí tak na cudzom majetku malú škodu. 

(3) Odňatím slobody na šesť mesiacov až na tri roky sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 alebo 2 a ak bol za taký čin v posledných troch rokoch odsúdený alebo potrestaný. 

(4) Odňatím slobody na jeden rok až päť rokov alebo peňažným trestom sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 alebo 2 a spôsobí ním väčšiu škodu. 

(5) Odňatím slobody na dva až osem rokov sa páchateľ potrestá 
a) ak spácha čin uvedený v odseku 1 alebo 2 ako člen nebezpečného zoskupenia, 
b) ak spácha taký čin ako osoba, ktorá má osobitne uloženú povinnosť 
ochraňovať záujmy poškodeného, alebo 
c) spôsobí takýmto činom značnú škodu. 

(6) Odňatím slobody na päť až desať rokov sa páchateľ potrestá, 
a) ak spôsobí činom uvedeným v odseku 1 alebo 2 škodu veľkého rozsahu, alebo 
b) spácha takýto čin s úmyslom umožniť alebo uľahčiť spáchanie trestného činu vlastizrady (§ 311) alebo teroru (§ 313).“.“ 

Nasledujúce body sa prečíslujú. 

Odôvodnenie: 

Z praxe poisťovní je známe, že existuje významná časť nekorektných konaní voči poisťovniam, ktoré spôsobujú poisťovniam škody, ale nesúvisia priamo s vylákaním poistného plnenia. Máme za to, že nízky počet objasňovaných poisťovacích podvodov v SR oproti praxi v Čechách má na svedomí práve veľmi úzko postavená terajšia skutková podstata. Preto predkladáme návrh na jej úpravu, inšpirovanú českým trestným zákonom. 
 	O 	N 	Pripomienka nad rámec návrhu zákona. Predkladateľ má za to, že aktuálna právna úprava je vyhovujúca, súčasne považuje navrhovanú úpravu za nevyváženú nakoľko upúšťa od postihovania špeciálneho subjektu tohto trestného činu ako vyplýva z § 223 ods. 2 platného Trestného zákona. 	
SLASPO 	K čl. I 27,30,31 a 32 
Vypustiť body 27,30,31 a 32. 

Odôvodnenie: 
Nesúhlasíme s rozširovaním použitia informačno-technických prostriedkov z dôvodu možného zneužitia napr. orgánmi činnými v trestnom konaní, SIS a preto žiadame vypustiť navrhovanú právnu úpravu. 

 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil.  	
SLASPO 	K čl. I 
Za 11. bod sa vkladá nový 12. bod, ktorý znie: 

„12. V § 48 ods. 4 sa na konci dopĺňajú slová: 
„a ak ide o náhradu škody z poistnej udalosti aj na poistiteľa“ .“ 

Nasledujúce body sa prečíslujú. 

Odôvodnenie: 
Túto zmenu navrhujeme z dôvodu problémov v aplikačnej praxi, keď poisťovni nie je umožnené v priebehu prípravného konania najmä nazerať do spisov a vyjadriť sa k vykonaným dôkazom. Jedná sa v súčasnosti o nejednoznačný výklad pojmu „právny nástupca poškodeného“ keď tento status je priznaný poisťovni až po prechode práva z titulu poskytnutého poistného plnenia. Z uvedeného dôvodu navrhujeme, aby do novely TP bolo zapracované presné procesné postavenie poisťovne a to v podobe, že poisťovňa vo veci náhrady škody poškodenému, ktorá vznikla v priamej súvislosti s činom, je právnym nástupcom poškodeného. Takýmto riešením by následne v zmysle §48 ods. 4 boli poisťovni priznané rovnaké práva ako poškodenému. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil.  	
SIS 	K Čl. I bod 24 
Navrhujeme v Čl. I text bodu 24 nahradiť týmto znením: 

„24. V § 113 ods. 4 znie: 

I. alternatíva 

„(4) Ak je nevyhnutne potrebné, aby sa sledovanie vykonalo v iných priestoroch alebo na pozemkoch, ktoré nie sú verejne prístupné a sledovanie nie je spojené so vstupom do obydlia, príkaz na sledovanie vydáva predseda senátu, pred začatím trestného stíhania alebo v prípravnom konaní sudca pre prípravné konanie na návrh prokurátora, ak skutočnosti významné pre trestné konanie nemožno získať pri vykonaní sledovania iným spôsobom; v príkaze sa uvedú iné priestory alebo pozemky, ktoré nie sú verejne prístupné, v ktorých sa má vykonať sledovanie. Ak vec neznesie odklad, môže namiesto príslušného sudcu pre prípravné konanie vydať príkaz sudca pre prípravné konanie súdu, v ktorého obvode sa má vykonať sledovanie. Pri vstupe do priestorov neslúžiacich na bývanie alebo na pozemky, ktoré nie sú verejne prístupné, sa nesmú vykonať iné úkony ako tie, ktoré sú nevyhnutné na vykonanie sledovania.“. 

II. alternatíva 

„(4) Ak je nevyhnutne potrebné, aby sa sledovanie vykonalo v iných priestoroch alebo na pozemkoch, ktoré nie sú verejne prístupné, alebo ak sa má popri sledovaní súčasne použiť informačno-technický prostriedok, a sledovanie nie je spojené so vstupom do obydlia, príkaz na sledovanie vydáva predseda senátu, pred začatím trestného stíhania alebo v prípravnom konaní sudca pre prípravné konanie na návrh prokurátora, ak skutočnosti významné pre trestné konanie nemožno získať pri vykonaní sledovania iným spôsobom; v príkaze sa uvedú iné priestory alebo pozemky, ktoré nie sú verejne prístupné, v ktorých sa má vykonať sledovanie, a druh informačno-technického prostriedku, ktorý sa má súčasne so sledovaním použiť. Ak vec neznesie odklad, môže namiesto príslušného sudcu pre prípravné konanie vydať príkaz sudca pre prípravné konanie súdu, v ktorého obvode sa má vykonať sledovanie. Pri vstupe do priestorov neslúžiacich na bývanie alebo na pozemky, ktoré nie sú verejne prístupné, sa nesmú vykonať iné úkony ako tie, ktoré sú nevyhnutné na vykonanie sledovania.“. 

Odôvodnenie: 

V § 113 ods. 4 predkladateľ návrhu zákona navrhuje nahradiť v zozname obsahových náležitostí príkazu na sledovanie pojem „prostriedok technického sledovania“ pojmom „druh informačno-technického prostriedku“. Stotožňujeme sa s názorom predkladateľa uvedeným v odôvodnení tohto bodu, že prostriedok technického sledovania sa v príkaze uvádzať nemusí, nakoľko ide o spravodajskú techniku, ak sa totiž má sledovanie vykonať nie vizuálne, ale s použitím technického prostriedku, nejde o informačno-technický prostriedok, ale o technický nástroj sledovania. 
Prostriedok technického sledovania však nie je informačno-technickým prostriedkom, ako tento definuje na účely Trestného poriadku jeho § 10 ods. 21, pretože nejde o prostriedok používaný utajovaným spôsobom pri odpočúvaní a zázname telekomunikačnej prevádzky, pri vyhotovovaní obrazových, zvukových alebo obrazovo-zvukových záznamov alebo pri vyhľadávaní, otváraní a skúmaní zásielok. Použitím prostriedkov technického sledovania totiž nedochádza k zaznamenávaniu komunikácie, podoby alebo iných prejavov sledovaných osôb, ktoré by predstavovali zásah do ich práva na súkromie. Prostriedky technického sledovania sú technické nástroje jedného z prostriedkov operatívno-pátracej činnosti podľa § 10 ods. 22 – sledovania osôb a vecí, ich použitím sa zabezpečuje získavanie informácií o pohybe osoby alebo veci nie vizuálne, ale technicky. 
Preto je potrebné dôsledne odlíšiť prostriedky technického sledovania a informačno-technické prostriedky v ustanoveniach Trestného poriadku. Navrhujeme z tohto dôvodu alternatívne buď z § 113 ods. 4 vypustiť zmienku o informačno-technických prostriedkoch, ktoré by sa použili popri sledovaní, s tým, že v prípade ich použitia sa bude postupovať podľa príslušných ustanovení Trestného poriadku upravujúcich podmienky ich použitia bez potreby ich uvádzania v § 113 ods. 4, alebo ako druhú alternatívu v § 113 ods. 4 expresis verbis odlíšiť inštitút sledovania od inštitútu informačno-technických prostriedkov ako dve odlišné kategórie osobitných prostriedkov a to tak, že sa namiesto slov „s využitím informačno-technických prostriedkov“ použijú slová „ak sa má popri sledovaní súčasne použiť informačno-technický prostriedok“. 
 	Z 	A 	Predkladateľ sa stotožnil s navrhovanou alternatívou II.  	
SIS 	K § 113 ods. 11 
Navrhujeme za bod 25 vložiť nový bod, ktorý znie: 

X. V § 113 ods. 11 sa na konci vkladajú slová „a prostriedok technického sledovania“. 

Odôvodnenie: 

V súčasnom znení § 113 ods. 4 sa uvádza medzi náležitosťami príkazu na sledovanie prostriedky technického sledovania, t. j. zákon predpokladá použitie prostriedkov technického sledovania pri sledovaní osôb a vecí. Preto navrhujeme v § 113 ods. 11 výslovne uviesť, že popri prostriedkoch na zaznamenanie priebehu úkonu možno pri sledovaní osôb a vecí použiť prostriedky technického sledovania. 
 	Z 	A 	 	
SIS 	K Čl. I bod 31 
Navrhujeme v Čl. I bod 31, v § 116a ods. 5 v prvej vete nahradiť slová „použitia informačno-technického prostriedku“ slovami „lokalizácie a zisťovania údajov“. 

Odôvodnenie: 

Ministerstvo spravodlivosti v § 116a navrhuje, aby záznam o priebehu vykonávania lokalizácie a zisťovania údajov obsahoval údaje o mieste, čase a zákonnosti použitia informačno¬-technického prostriedku. Lokalizácia telekomunikačnej prevádzky podľa § 116a však nie je informačno-technickým prostriedkom ako je definovaný v § 10 ods. 21 Trestného poriadku, pretože jej vykonaním nedochádza k odpočúvaniu ani k zaznamenávaniu lokalizovanej komunikácie (samotná lokalizácia teda nepredstavuje takýto kvalifikovaný zásah do práva na súkromie). 
Lokalizácia sa nevykonáva použitím informačno-technických prostriedkov ale poskytnutím príslušných údajov poskytovateľom telekomunikačných služieb a použitím prostriedkov na lokalizáciu útvarom Policajného zboru. 
Preto je potrebné v normatívnom texte dôsledne odlišovať lokalizáciu telekomunikačnej prevádzky od použitia takých prostriedkov zasahujúcich do súkromia osôb, ktoré zákon vymedzuje ako informačno-technické prostriedky. Tým sa zabezpečí jednoznačnosť pri používaní pojmov v texte zákona a to tak, aby boli používané v súlade s ich zákonnými definíciami (v danom prípade s ustanovením § 10 ods. 21 Trestného poriadku). 
Navyše, na základe doterajších skúseností podotýkame, že bezpečnostné orgány nezískavajú lokalizačné údaje vlastnou činnosťou, ale od telekomunikačných operátorov, disponujú ale technikou umožňujúcou v určitom okruhu ich použitia získať identifikačné údaje komunikačných zariadení, ktorá však nie je informačno-technickým prostriedkom. 
Z uvedených dôvodov je nutné upraviť navrhovanú dikciu § 116a ods. 5. 
 	Z 	A