Vyhodnotenie medzirezortného pripomienkového konania

Legislatívny zámer  kodifikácie súkromného práva

Spôsob pripomienkového konania		
Počet vznesených pripomienok, z toho zásadných	157 / 19	
Počet vyhodnotených pripomienok	155	
		
Počet akceptovaných pripomienok, z toho zásadných	81 / 13	
Počet čiastočne akceptovaných pripomienok, z toho zásadných	18 / 2	
Počet neakceptovaných pripomienok, z toho zásadných	56 / 2	
		
Rozporové konanie (s kým, kedy, s akým výsledkom)		
Počet odstránených pripomienok		
Počet neodstránených pripomienok		

Sumarizácia vznesených pripomienok podľa subjektov
Č.	Subjekt	Pripomienky do termínu	Pripomienky po termíne	Nemali pripomienky	Vôbec nezaslali	
1.	Ministerstvo pôdohospodárstva Slovenskej republiky				x	
2.	Ministerstvo výstavby a regionálneho rozvoja Slovenskej republiky			x		
3.	Ministerstvo obrany Slovenskej republiky	15 (15o,0z)				
4.	Ministerstvo zahraničných vecí Slovenskej republiky			x		
5.	Štatistický úrad Slovenskej republiky			x		
6.	Úrad geodézie, kartografie a katastra Slovenskej republiky	1 (1o,0z)				
7.	Úrad pre normalizáciu, metrológiu a skúšobníctvo Slovenskej republiky			x		
8.	Úrad pre verejné obstarávanie			x		
9.	Úrad priemyselného vlastníctva Slovenskej republiky			x		
10.	Správa štátnych hmotných rezerv Slovenskej republiky	1 (1o,0z)				
11.	Slovenská komora exekútorov				x	
12.	Slovenská únia nezávislého súdnictva				x	
13.	Národná asociácia sudkýň Slovenska 				x	
14.	Generálna prokuratúra Slovenskej republiky	23 (23o,0z)				
15.	Protimonopolný úrad Slovenskej republiky	1 (0o,1z)				
16.	Republiková únia zamestnávateľov	5 (2o,3z)				
17.	Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky			x		
18.	Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky	6 (2o,4z)				
19.	Ústredie práce, sociálnych vecí a rodiny				x	
20.	Centrum pre medzinárodnoprávnu ochranu detí a mládeže				x	
21.	Úrad na ochranu osobných údajov Slovenskej republiky			x		
22.	Ministerstvo školstva Slovenskej republiky			x		
23.	Úrad pre reguláciu sieťových odvetví				x	
24.	Národný bezpečnostný úrad			x		
25.	Podpredseda vlády SR pre vedomostnú spoločnosť, európske záležitosti, ľudské práva a menšiny				x	
26.	Slovenská advokátska komora				x	
27.	Okresný súd Bratislava I				x	
28.	Okresný súd Bratislava II				x	
29.	Okresný súd Bratislava III				x	
30.	Okresný súd Bratislava IV				x	
31.	Okresný súd Bratislava V				x	
32.	Okresný súd Malacky				x	
33.	Okresný súd Pezinok				x	
34.	Okresný súd Trnava				x	
35.	Okresný súd Dunajská Streda				x	
36.	Okresný súd Galanta				x	
37.	Okresný súd Senica				x	
38.	Okresný súd Piešťany				x	
39.	Okresný súd Skalica				x	
40.	Okresný súd Trenčín				x	
41.	Okresný súd Bánovce nad Bebravou				x	
42.	Okresný súd Partizánske				x	
43.	Okresný súd Nové Mesto nad Váhom				x	
44.	Okresný súd Považská Bystrica				x	
45.	Okresný súd Prievidza				x	
46.	Okresný súd Nitra				x	
47.	Okresný súd Komárno				x	
48.	Okresný súd Levice				x	
49.	Okresný súd Nové Zámky				x	
50.	Okresný súd Topoľčany				x	
51.	Okresný súd Banská Bystrica				x	
52.	Okresný súd Brezno				x	
53.	Okresný súd Lučenec				x	
54.	Okresný súd Rimavská Sobota				x	
55.	Okresný súd Zvolen				x	
56.	Okresný súd Žiar nad Hronom				x	
57.	Okresný súd Revúca				x	
58.	Okresný súd Žilina				x	
59.	Okresný súd Čadca				x	
60.	Okresný súd Liptovský Mikuláš				x	
61.	Okresný súd Martin				x	
62.	Okresný súd Dolný Kubín				x	
63.	Okresný súd Námestovo				x	
64.	Okresný súd Ružomberok				x	
65.	Okresný súd Prešov				x	
66.	Okresný súd Bardejov				x	
67.	Okresný súd Humenné				x	
68.	Okresný súd Poprad				x	
69.	Okresný súd Stará Ľubovňa				x	
70.	Okresný súd Svidník				x	
71.	Okresný súd Vranov nad Topľou				x	
72.	Okresný súd Kežmarok				x	
73.	Okresný súd Michalovce				x	
74.	Okresný súd Rožňava				x	
75.	Okresný súd Spišská Nová Ves				x	
76.	Okresný súd Trebišov				x	
77.	Špeciálny súd				x	
78.	Najvyšší kontrolný úrad Slovenskej republiky				x	
79.	Konfederácia odborových zväzov Slovenskej republiky	1 (1o,0z)				
80.	Justičná akadémia 				x	
81.	Okresný súd Košice II				x	
82.	Okresný súd Košice-okolie				x	
83.	Zbor väzenskej a justičnej stráže			x		
84.	Jazykovedný ústav Ľudovíta Štúra Slovenskej akadémie vied				x	
85.	Okresný súd Veľký Krtíš				x	
86.	Odbor aproximácie práva sekcie vládnej legislatívny Úradu vlády SR	12 (12o,0z)				
87.	Asociácia zamestnávateľských zväzov a združení Slovenskej republiky			x		
88.	Najvyšší súd Slovenskej republiky				x	
89.	Národná banka Slovenska	1 (1o,0z)				
90.	Súdna rada Slovenskej republiky				x	
91.	Európske spotrebiteľské centrum				x	
92.	Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky			x		
93.	Právnická fakulta Univerzity Komenského v Bratislave				x	
94.	Právnická fakulta Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach				x	
95.	Právnická fakulta Trnavskej univerzity v Trnave				x	
96.	Právnická fakulta Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici				x	
97.	Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky				x	
98.	Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky				x	
99.	Krajský súd v Žiline				x	
100.	Krajský súd v Trnave				x	
101.	Krajský súd v Trenčíne	1 (1o,0z)				
102.	Krajský súd v Nitre				x	
103.	Krajský súd v Košiciach		2 (1o,1z)			
104.	Krajský súd v Bratislave				x	
105.	Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky			x		
106.	Okresný súd Košice I				x	
107.	Úrad vlády Slovenskej republiky	26 (25o,1z)				
108.	Úrad jadrového dozoru Slovenskej republiky	2 (2o,0z)				
109.	Notárska komora Slovenskej republiky				x	
110.	Vyšší vojenský súd				x	
111.	Združenie sudcov Slovenska				x	
112.	Krajský súd v Banskej Bystrici			x		
113.	Krajský súd v Prešove				x	
114.	Ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií Slovenskej republiky	1 (1o,0z)				
115.	Sekcia stratégie				x	
116.	Ministerstvo financií Slovenskej republiky	13 (10o,3z)				
117.	Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky	26 (26o,0z)				
118.	Sociálna poisťovňa	3 (1o,2z)				
119.	Verejnosť	11 (11o,0z)				
120.	Slovenská asociácia poisťovní	6 (2o,4z)				
	SPOLU	155 (137o,18z)	2 (1o,1z)	17	85	

Vyhodnotenie vecných pripomienok je uvedené v tabuľkovej časti.

Vysvetlivky  k použitým skratkám v tabuľke:	
O – obyčajná	A – akceptovaná	
Z – zásadná	N – neakceptovaná	
	ČA – čiastočne akceptovaná	

Subjekt	Pripomienka	Typ	Vyh.	Spôsob vyhodnotenia	
MVRR SR	Odoslané bez pripomienok
Odoslané bez pripomienok	O	A		
MO SR	str. 116 bod 2.6.15 Spôsob a rozsah náhrady škody
- navrhujeme alternatívu 2 
Odôvodnenie:  O určení výšky náhrady bolestného a sťažení  spoločenského uplatnenia  by mal rozhodovať súd.  
	O	A		
MO SR	str. 102 ods. 2
- v texte za zákonom č.258/2001 navrhujeme uviesť namiesto označenia „Zb.“ správne označenie „Z. z.“ 
Odôvodnenie: Spresnenie textu. 
	O	A		
MO SR	str. 101 bod 4.2. Lízingová zmluva
- navrhujeme alternatívu 2 
Odôvodnenie: Lízingovú zmluvu navrhujeme komplexne upraviť v Občianskom zákonníku. 
	O	A		
MO SR	str. 98 bod 4.1.1.  Nájom bytu
- navrhujeme alternatívu 2 
Odôvodnenie: Považujeme za vhodnejšie riešenie, aby v prípadoch, ak sa prenajímateľ alebo nájomník nedohodli pri vzniku nájmu  na možnosti  zvyšovať alebo znižovať výšku nájomného, rozhodol na návrh niektorého z nich súd. 
	O	A	Alternatívy vypustené.	
MO SR	str. 76 bod 2.1 Dedenie zo závetu
- navrhujeme uprednostniť alternatívu 1 
Odôvodnenie: Doterajšia  právna úprava sa osvedčila. 
	O	A	Konečné znenie bude upravené aj podľa postojov iných pripomienkujúcich subjektov.	
MO SR	str. 73 bod 1.2.4. Právna úprava dedičských titulov
- navrhujeme alternatívu 1 
Odôvodnenie: Vychádzame z doterajšej právnej úpravy dedičských titulov, ktorá sa osvedčila. 
	O	A	Konečné znenie bude upravené aj podľa postojov iných pripomienkujúcich subjektov.	
MO SR	str. 21 bod 3 druhý odsek
- na konci vety navrhujeme vypustiť slovo  „typov“. 
 Odôvodnenie: Spresnenie textu. 
	O	A		
MO SR	str. 96 bod 2.2. prvá veta
- navrhujeme slová „§ 536 ods. 2 Obchodného zákonníka“ nahradiť slovami „§ 536 ods. 3  Obchodného zákonníka“. 
Odôvodnenie: Spresnenie textu. 
	O	A		
MO SR	str. 82 bod 1.2.12
- navrhujeme  slová „§ 50 OZ“ nahradiť slovami  „§ 50a a 50b Občianskeho zákonníka“. 
Odôvodnenie: Spresnenie textu. 
	O	A		
MO SR	str. 81 bod 1.2.8. druhá veta
- navrhujeme slová „ § 480“ nahradiť slovom „ § 48 Občianskeho zákonníka“. 
Odôvodnenie: Spresnenie textu. 
	O	A		
MO SR	str. 70 bod 3.3.2. písm. b)
- navrhujeme  slová „§ 151 ods. 3“ nahradiť slovami  „§ 151o ods.3 Občianskeho zákonníka“. 
Odôvodnenie: Spresnenie textu. 
	O	A		
MO SR	str.12 bod 3, druhý odsek predposledná veta
- navrhujeme slová „§ 161 Obch.z.“ nahradiť slovami „§ 261 Obchodného zákonníka“. 
Odôvodnenie: Spresnenie textu. 
	O	A		
MO SR	všeobecná
Odporúčame v celom legislatívnom zámere vykonať gramatickú úpravu (napr. na str. 16 bod 3 tretí odsek, slovo  „Požitie“ nahradiť slovom „Použitie“;  na str. 116 je uvedený § 2643)	O	ČA	Slovo použite upravené, § 2643 je správne citované ustanovenie rozsiahleho návrhu českého občianskeho zákonníka.	
MO SR	str. 97 bod 3  Pracovná zmluva a dohody o vykonaní práce
- navrhujeme alternatívu 2 
Odôvodnenie: Právna úprava pracovnej zmluvy, dohody o vykonaní práce a dohody o pracovnej činnosti má byť upravená v kódexe pracovného práva a nie v Občianskom zákonníku. 
	O	N	Právna úprava pracovnej zmluvy a iných dohôd v pracovnom práve bude upravená v Zákonníku práce, je potrebné však upraviť vzťah subsuidiarity ZP v novom Občianskom zákonníku.	
MO SR	str. 70 bod 3.3.2. písm. b)
- navrhujeme  slová „§ 151 ods. 1“ nahradiť slovami  „§ 151n ods.1 Občianskeho zákonníka“. 
Odôvodnenie: Spresnenie textu. 
	O	N	Pripomienka bola pripomienkujúcim subjektom uplatnená ešte raz správne a akceptovaná.	
MZV SR	Odoslané bez pripomienok
Odoslané bez pripomienok	O	A		
ŠÚ SR	Odoslané bez pripomienok
Odoslané bez pripomienok	O	A		
ÚGKK SR	K II. oddielu, tretia časť - vecné právo, bod 2.4.2.,Vlastný materiál, Všeobecná pripomienka
Vzhľadom na to, že spôsob nadobúdania vlastníckych a iných práv k nehnuteľnostiam je overený dlhoročnou praxou a v záujme zachovania jednotnosti systému právnej a technickej časti evidencie nehnuteľností a práv, odporúčame túto rozhodovaciu činnosť ponechať v pôsobnosti orgánov štátnej správy na úseku katastra nehnuteľností.	O	N	Ide o vyslovenie názoru o optimálnosti riešenia v budúcnosti a je upravená ako možnosť.	
ÚNMS SR	Odoslané bez pripomienok
Odoslané bez pripomienok	O	A		
ÚVO	Odoslané bez pripomienok
Odoslané bez pripomienok	O	A		
ÚPV SR	Odoslané bez pripomienok
Odoslané bez pripomienok	O	A		
SŠHR SR	
1. v Štvrtej časti návrhu Dedičské právo v bode 1.2.4. pri právnej úprave dedičských titulov sa uvažuje v dvoch alternatívach - odporúčame uprednostniť 1. alternatívu z dôvodu osvedčenia sa doterajšej právnej úpravy dedičských titulov, 
2. v bode 2. - 2.1. odporúčame zakotviť alternatívu I., 
3. v bode 3. Pracovná zmluva uprednostňujeme alternatívu II. - bez zmienky o tomto type zmlúv, 
4. v bode 4.1.1. - odporúčame aplikovať postup z návrhu nového českého Občianskeho zákonníka - alternatíva číslo 2., 
5. v bode 4.2. Lízingová zmluva - prikláňame sa k alternatíve II., 
6. v bode 2.6. Spôosb a rozsah náhrady škody - bod 2.6.15 - zakotviť laternatívu II. 	O	A	Definitívne znenie bude spracované aj na základe stanovísk ďalších subjektov.	
GP SR	K druhej časti 
 
K manželstvu - bod 1.4.8.
Zámer predkladateľa umožniť jednému z manželov dovolať sa  neplatnosti alebo neúčinnosti zakladacieho aktu v prípade, ak jeho manžel vloží podstatnú časť spoločného majetku do určitej právnickej osoby, je v rozpore s princípom právnej istoty a je spôsobilý vyvolať v aplikačnej praxi vážne právne následky vo vzťahu k spoločníkom, právnickej osobe a právnym vzťahom vyplývajúcim z jej činnosti. Z týchto dôvodov odporúčame  nahradiť oprávnenia manžela dovolať sa neplatnosti alebo neúčinnosti zakladacieho aktu predchádzajúcim súhlasom manžela s vložením spoločného majetku do obchodnej spoločnosti.	O	A		
GP SR	K lízingovej zmluve – bod. 4.2.
Odporúčame v celom rozsahu a samostatne upraviť finančný aj operatívny lízing.	O	A		
GP SR	K árendálnej zmluve – bod 4.1.8.
K pojmu „árendálna zmluva“ (str. 99) pozri pripomienku uplatnenú k bodu G.	O	A		
GP SR	K nájmu bytu – bod 4.1.1.
Predložené znenie odporúčame dopracovať so zreteľom na princíp právnej istoty, ktorý patrí k základným princípom právneho štátu. Z jeho obsahu nie je možné posúdiť,  v akých prípadoch a za akých podmienok bude možné zvýšiť alebo znížiť nájomné napriek tomu, že sa takýto postup nedohodol pri vzniku nájmu (str. 98).	O	A	Znenie vypustené.	
GP SR	K druhej hlave 
 
K pracovnej zmluve a dohode o výkone práce – bod 3 

Podporujeme prijatie I. alternatívy -  tieto dvojstranné právne akty patria do oblasti súkromného práva a mali by byť posudzované aj v zmysle zásad ustanovených v Občianskom zákonníku.	O	A		
GP SR	K piatej časti 
 
K prvej hlave 
 
K omeškaniu dlžníka – bod 4.1. 

Odporúčame vypustiť slová „(už v pripomienkovom konaní)“ (str. 86). Nariadenie vlády vydané na  vykonanie doterajšieho  Občianskeho zákonníka musí byť zrušené a nahradené nariadením vlády vydaným až na základe  nového Občianskeho zákonníka (pozri čl. 120 Ústavy Slovenskej republiky).	O	A		
GP SR	K tretej časti 
 
K obmedzeniu vlastníckeho práva – bod 2.3.3. 

Právna úprava  Občianskeho zákonníka a jeho terminológia musia byť v súlade s čl. 20 ods. 4 Ústavy Slovenskej republiky, t.j. aj za trvalé obmedzenie vlastníckeho práva a za vyvlastnenie musí byť priznaná primeraná náhrada. Občiansky zákonník však môže ustanoviť, že primeranou náhradou sa rozumie náhrada plnohodnotná. V tomto zmysle odporúčame navrhované znenie (str. 65)  formulačne upraviť. 
  
Vo vzťahu k vyvlastňovaciemu orgánu (str. 65)  podporujeme doterajší právny stav aj s poukazom na doterajšiu judikatúru Ústavného súdu Slovenskej republiky (napríklad PL. ÚS 4/2000, PL. ÚS 38/95, PL. ÚS 16/95). 
	O	A		
GP SR	K poručníctvu a opatrovníctvu – bod 3.1.2.
Odporúčame ponechať doterajšie znenie § 57 ods. 2 zákona č. 36/2005 Z.z. o rodine, ktoré umožňuje za poručníka maloletého dieťaťa ustanoviť aj manželov. Zámer ustanoviť len individuálne poručníctvo fyzickej osoby spôsobí v aplikačnej praxi zbytočné problémy v prípade, ak zomrie ten z manželov, ktorý bol ustanovený za poručníka.	O	A		
GP SR	K bodu 4.5.1.
Pojem „prírodné sily“ (str. 38)  odporúčame nahradiť pojmom „ovládateľné prírodné sily“.	O	A		
GP SR	K osvojeniu - bod 2.2.1.
Predložené znenie odporúčame prepracovať tak, aby sa otvorila diskusia aj o možnosti  osvojenia plnoletej osoby. Takýto inštitút môže napomôcť najmä mnohým bezdetným párom v snahe zachovať rod, meno rodu, kontinuitu v podnikaní a správe rodinného majetku.	O	A		
GP SR	K bodu 4.2.4.
Máme vážne výhrady voči formulácii uvedenej na str. 38, t.j. že Občiansky zákonník bude ponímať zvieratá ako hnuteľnú vec. Odporúčame, aby Občiansky zákonník prevzal právnu úpravu § 423 z návrhu Občianskeho zákonníka predloženého na ústavné prerokovanie v Českej republike, ktorá ustanovuje, že živé zviera nie je vec a že ustanovenia o veciach sa na zviera použijú primerane len v rozsahu, v ktorom to neodporuje povahe živého tvora ani ustanoveniam osobitných zákonov vydaným na ochranu zvierat.	O	A		
GP SR	K osnove návrhu Občianskeho zákonníka 
 
K prvej časti 
 
K bodu 2.4.
Nemáme námietky proti tomu, aby do Občianskeho zákonníka bola zakotvená zásada zákazu zneužitia práva (str. 35). Máme však vážne výhrady  voči vymedzenému obsahu tejto zásady, konkrétne voči slovnému spojeniu „nikto sa nesmie na úkor iných osôb obohacovať“. Treba si uvedomiť, že aj dosiahnutie zisku v rámci podnikateľskej činnosti, či kúpou a následným predajom nehnuteľnosti možno považovať za obohatenie na úkor iného, nie však za zneužitie práva.	O	A		
GP SR	K určeniu rodičovstva - bod 2.1.1.
Odporúčame zvážiť nahradenie pojmu „surrogačná matka“ (str. 52) pojmom „sugátna matka“ (surogát – náhrada, surogovať – nahrádzať, surogátny – náhradný). 
 
Súčasne odporúčame túto časť prepracovať tak, aby sa otvorila diskusia k problematike  určovania materstva, napríklad v rozsahu ruskej právnej úpravy, na ktorú poukazuje predkladateľ (str. 52).	 
   
Podporujeme zaradenie inštitútu zapretia otcovstva generálnym prokurátorom do Občianskeho zákonníka (bod. 2.1.3.2. na str. 53 a 54). 
	O	ČA	Akceptovaná - nahradenie pojmu "surrogačná matka" pojmom "surogátna matka". 
 
Neakceptovaná - k problematike určovania materstva - legislatívny zámer poskytol dostatočný priestor, nikto však nevzniesol k danej problematike pripomienky.	
GP SR	K bodu G
Pojem „árendálna zmluva“ odporúčame nahradiť slovom „zmluva o árende. Pojem „árendálny“ sa v slovníku slovenského jazyka nenachádza. Rovnako, poznáme zmluvu o diele, nie „dielovú zmluvu“.   
 
Pojem „time-sharing“  uvedený na str. 11 sa v tejto časti (str. 32) nachádza pod pojmom „spotrebiteľská zmluva o práve užívať budovu alebo jej časť v časových úsekoch“. Len poznamenávame, že pojem „time-sharing“ sa používa aj na spoločné využívanie  (zdieľanie) počítačového času.  
 
Zmluva o nájme s právom kúpy je finančným lízingom. Preto odporúčame zvážiť jej systematické začlenenie do druhej hlavy  štvrtého dielu druhého oddielu medzi lízingové zmluvy, kde bude zrejme (pozri str. 11) upravený aj operatívny lízing (aj jeho zmluvným základom je nájomná zmluva). 
 
Nadpis druhej hlavy jedenásteho dielu je totožný s nadpisom jeho prvého oddielu (str.  33). Odporúčame tento nadpis zmeniť alebo doplniť aj o zmluvu o skladovaní. 
	O	ČA	Pojem "árendálna zmluva " upravený. Pojem "time-sharing" je zaužívaný aj v odbornej právnickej literatúre.Nadpis na str. 33 upravený.	
GP SR	K legislatívnym východiskám návrhu Občianskeho zákonníka 
 
K bodu C 

Znenie bodu 1 (str. 14) odporúčame formulačne upraviť tak, aby nezvádzalo k výkladu, že pri tvorbe Občianskeho zákonníka je možné uvažovať o tom, či sa bude preferovať slobodné trhové hospodárstvo alebo sociálne trhové hospodárstvo. Základným zákonom nášho štátu je Ústava Slovenskej republiky, ktorá v čl. 55 ods. 1 výslovne ustanovuje, že hospodárstvo Slovenskej republiky sa zakladá na princípoch sociálne a ekologicky orientovanej trhovej ekonomiky. Takéto úvahy sú možné iba pri tvorbe základného zákona štátu, t.j. Ústavy Slovenskej republiky. Pri tvorbe nového Občianskeho zákonníka sa musia rešpektovať jednotlivé ústavné články a ústavné princípy platnej Ústavy Slovenskej republiky. 
 
Znenie bodu 1.1. (str. 14) odporúčame dopracovať tak, aby vo väzbe na všeľudské hodnoty, najmä na ľudskú dôstojnosť sa otvorila diskusia aj o práve na dôstojný odchod z tohto sveta  a o práve nebrániť tzv. prirodzenej smrti. Pri príprave nového  Občianskeho zákonníka by mal byť vytvorený priestor aj na diskusiu o tejto problematike. 
	O	A	Formulačne uspôsobené podľa pripomienky. Bod 1 (str. 14) sa totiž týka všeobecne celoeurópskeho hľadiska. Slovenského kódexu s atýkajú body 1.1. a 1.2., kde sa už výslovne akcentuje myšlienka pripomínaná v stanovisku GP.	
GP SR	K názvu
Názov „Legislatívny zámer kodifikácie súkromného práva“ odporúčame nahradiť názvom „Legislatívny zámer  Občianskeho zákonníka“.   
 
V Slovenskej republike je súkromné právo uzákonené (kodifikované). Z obsahu predloženého materiálu vyplýva, že zámerom predkladateľa je pripraviť nový Občiansky zákonník. V porovnaní s platným právnym stavom ide v podstate iba o nové systematické usporiadanie doterajšej právnej úpravy Občianskeho zákonníka a začlenenie právnej úpravy zákona o rodine, právnej úpravy zákona o zodpovednosti za škodu spôsobenú vadným výrobkom  a právnej úpravy obchodných záväzkových vzťahov z Obchodného zákonníka do Občianskeho zákonníka.  
 
Právna úprava bytov a nebytových priestorov v bytových domoch, práva a povinnosti vlastníkov bytových domov,  vlastníkov bytov a nebytových priestorov, ich vzájomné vzťahy a práva k pozemku, prevod vlastníctva bytov a nebytových priestorov (zákon č. 182/1993 Z.z. o vlastníctve bytov a nebytových priestorov), právna úprava nájmu bytov a bytových náhrad (zákon SNR č. 189/1992 Z.z. o úprave niektorých pomerov súvisiacich s nájmom bytov a s bytovými náhradami), právna úprava medzinárodného práva súkromného a procesného (zákon č. 97/1963 Zb. o medzinárodnom práve súkromnom a procesnom), právna  úprava právnych vzťahov vznikajúcich v súvislosti s vytvorením, použitím a šírením literárnych diel, vedeckých diel a umeleckých diel /zákon č. 618/2003 Z.z. o autorskom práve a právach súvisiacich s autorským právom (autorský zákon)/, právna úprava právnych vzťahov vznikajúca z vytvorenia a z uplatnenia vynálezov a zlepšovacích návrhov (zákon NR SR č. 527/1990 Zb. o vynálezoch, priemyselných vzoroch a zlepšovacích návrhoch), právna úprava niektorých právnických osôb (jednotlivých obchodných spoločností, družstva, spolkov, nadácií) a tiež pracovnej zmluvy a ďalšie nepochybne patria do oblasti súkromného  práva. Tieto právne úpravy sú už uzákonené v osobitných zákonoch a zámerom predkladateľa nie je ani ich začlenenie do nového Občianskeho zákonníka  ani ich rekodifikácia. Z týchto dôvodov  nie je možné považovať predložený legislatívny zámer za legislatívny zámer kodifikácie súkromného práva. 
	O	A		
GP SR	K bodu D
Časť o zániku manželstva rozvodom /bod 1. 2 (str. 20)/ odporúčame dopracovať tak, aby sa otvorila diskusia o dokazovaní miery zavinenia  na rozvrate manželstva s právnymi následkami vo vzťahu k maloletým deťom a majetkovým pomerom manželov.  
 
Vo väzbe na tvrdenia uvedené v bode 3 (posledný odsek na str. 20) dávame do pozornosti judikatúru Európskeho súdu pre ľudské práva, z ktorej vyplýva,  že    predmetom ochrany podľa čl. 1  Dodatkového protokolu k Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd pojem „majetok“ zahŕňa  buď  „majetky existujúce“ (VAN DER MUSSELE proti Belgicku z 23. 11. 1983, séria A, č. 70/1983, návrh č. 8919/80)   alebo majetkové  hodnoty  vrátane pohľadávok,  o  ktorých  sťažovateľ   môže  tvrdiť,  že  má  aspoň „legitímnu nádej“ na ich zhmotnenie (PINE VALLEY DEVELOPMENTS LTD. a iní proti Írsku z 29.11.1991, séria A, č. 222/1991, návrh č. 12742/87;  PRESSOS COMPANIA NAVIERA S.A.  a iní proti Belgicku z 20.11.1995, séria A, č. 332/1995, návrh č. 17849/91) a že pojem „vlastníctvo“  má autonómny význam,  ktorý rozhodne nie je  obmedzený na vlastníctvo hmotných  tovarov;  niektoré  ďalšie  práva  a  záujmy vytvárajúce majetkový prospech  tiež  možno  pokladať  za  „majetkové práva“, a preto za „vlastníctvo“ v zmysle čl. 1 Dodatkového protokolu k Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd (GASUS DOSIER – UND FORDERTECHNIK GmbH proti Holandsku z 23.2.1995, séria A, č. 306-B/1995,  návrh č. 15375/89). 
 
Tvrdenie uvedené v bode 3 (predposledný odsek tohto bodu na str. 21) je nesprávne. Vznik práva stavby nemožno viazať iba na vklad do katastra nehnuteľností. Právo stavby rovnako ako ostatné vecné práva nadobudnuté dedením sa musí zapísať do katastra nehnuteľností záznamom. Konštitutívne účinky má v takom prípade právoplatné súdne rozhodnutie alebo osvedčenie o dedičstve.  
 
Pri úvahe  uvedenej v bode 5 /posledný odsek písmena a) na str. 22/ - vylúčenie možnosti zníženia náhrady škody a dohodnutej zmluvnej pokuty súdom v obchodných vzťahoch – sa prikláňame k názoru, že zákon by mal súdu takéto oprávnenie priznať a súčasne ustanoviť podmienky, za akých môže súd náhradu škody alebo zmluvnú pokutu dohodnutú v obchodných vzťahoch znížiť. 
 
Pri tvorbe právnej úpravy záväzkovo-právnych vzťahov s cudzím prvkom /bod 5 písmeno b)/ sa nesmie opomenúť, že tieto právne vzťahy nevznikajú len v rámci štátov Európskej únie, ale aj v rámci tretích krajín. 
	O	ČA	Neakceptovaná -- časť o zániku manželstva rozvodom -  v danej časti budeme vychádzať z platnej právnej úpravy zániku manželstva rozvodom. 
 
Neakceptovaná -- úprava pojmu majetok je naznačená v bode 4.2.8 Všeobecnej časti. Predkladatelia sa v legislatívnom návrhu priklonili k pojmu, ktorý je u nás tradičný.  
 
Akceptovaná -- právo stavby -- text bude prispôsobený v zmysle detailnej úpravy obsiahnutej v bode 3.2.2 v časti Vecné právo. 
 
Neakceptovaná -- tvorba právnej úpravy záväzkovo-právnych vzťahov s cudzím prvkom  -- návrh počíta s konštrukciou obsiahnutou v poslednej vete pripomienky. 	
GP SR	K ochrane oprávneného dediča – bod 5.2.
Znenie tohto bodu (str. 78) odporúčame prepracovať tak, aby dôsledne rešpektovalo znenie druhej vety čl. 20 ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky a tiež čl. 1 ods. 1, čl. 12 ods. 1, čl. 13 ods. 4, čl. 20 ods. 1 prvej vety a čl. 20 ods. 4 a čl. 46 Ústavy Slovenskej republiky.	O	N	Navrhovaný text preberá v súčasnosti platný stav.	
GP SR	K nadobúdaniu vlastníckeho práva – bod 2.4.
V zmysle našich pripomienok uplatnených listom sp. zn. Leg/1 z 1. marca 2008 k návrhu Občianskeho zákonníka odporúčame upustiť od povinnosti vyhotovovať zmluvy o prevode vlastníckeho práva vo forme notárskej zápisnice a od ich autorizácie advokátom (bod 2.4.2. na str. 66). 
 
Nesúhlasíme so zámerom predkladateľa ustanoviť výnimky zo zásady „nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse habet“ uvedené v bode 2.4.5. (str. 67). Takáto právna úprava by bola v rozpore s čl. 12 ods. 1 v spojení s čl. 20 ods. 1 a 4 Ústavy Slovenskej republiky, ako aj čl. 1 ods. 1, čl. 2 ods. 2, čl. 13 ods. 4 a čl. 46 Ústavy Slovenskej republiky. 
	O	N	Táto otázka aj z textu návrhu leg. zámeru vyplýva, že zostáva otvorená.	
GP SR	K bodu 6
Voľný pohyb osôb spôsobuje problémy v aplikačnej praxi v prípade, ak osoba (napríklad manžel) neoznámi svojim blízkym miesto svojho pobytu a právne úkony nemožno robiť bez jeho súhlasu. Preto odporúčame zakotviť  do Občianskeho zákonníka inštitút nezvestnosti tak, aby súd mohol vyhlásiť za nezvestného svojprávneho človeka, ktorý opustil svoje bydlisko, nepodal o sebe správu a nie je o ňom známe, kde sa zdržuje, a to na návrh osoby, ktorá na tom má právny záujem, najmä manžela alebo inej blízkej osoby, spoluvlastníka, zamestnávateľa alebo obchodnej spoločnosti, v ktorej má tento človek účasť. Na toho, kto bol vyhlásený za nezvestného by sa hľadelo tak, ako keby nebol pri tých právnych konaniach, ku ktorým je potrebné udeliť súhlas, privolenie, odovzdanie hlasu alebo iné konanie. Manžel alebo opatrovník človeka vyhláseného za nezvestného by mal právo po roku navrhnúť súdu, aby nezvestného zbavil práva na majetok. Týmto právnym následkom by nezvestný mohol zabrániť v prípade, ak ustanoví správcu svojho majetku, prípadne iným spôsobom ustanoveným v zákone.   K uvedenému pozri právnu úpravu § 52 až 57 návrhu Občianskeho zákonníka predloženého na ústavné prerokovanie v Českej republike.	O	N	Budeme skúmať možnosť úpravy inštitútu nezvestnosti v OZ, v súčasných diskusiách však prevažuje mienka, že by sa tento inštitút mohol zneužiť.	
GP SR	K zabezpečovaciemu prevodu práva – bod 5.5.
Trváme na vypustení tohto inštitútu z Občianskeho zákonníka. K uvedenému pozri naše pripomienky uplatnené listom sp. zn. Leg/1 119/07 z  2. apríla  2007 a listom sp. zn. Leg/1 119/07 zo 6. júna 2007 k návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 527/2002 Z.z. o dobrovoľných dražbách  a o doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 323/1992 Zb. o notároch a notárskej činnosti (Notársky poriadok) v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení Občianskeho zákonníka.	O	N	Predmetné listy sa odvolávajú na ďalší list,nie je možné zistiť jeho obsah. Odporúčame stručne zdôvodniť pripomienku bez odkazov, aby mohli aj iné subjekty sledujúce Portál byť dostatočne informované. MS SR trvá na úprave tohto inštitútu v zmysle leg. zámeru, okrem toho sa tento inštitút využíva aj v oblasti cenných papierov.	
GP SR	K bodu 4.2.2.
Nevidíme žiaden rozumný dôvod na zachovaní súčasnej právnej úpravy,  podľa ktorej na kúpu bytu v bytovom dome, či jeho darovanie je potrebné  aplikovať ustanovenia Občianskeho zákonníka a súčasne zákona č. 182/1993 Z.z. o vlastníctve bytov a nebytových priestorov.	 
 
Preto odporúčame prevziať do právnej úpravy v Občianskom zákonníku právnu úpravu bytov a nebytových priestorov v bytových domoch, práva a povinnosti vlastníkov bytových domov,  vlastníkov bytov a nebytových priestorov, ich vzájomné vzťahy a práva k pozemku a najmä prevod vlastníctva bytov a nebytových priestorov (zákon č. 182/1993 Z.z. o vlastníctve bytov a nebytových priestorov) a tiež právnu úpravu nájmu bytov a bytových náhrad (zákon SNR č. 189/1992 Z.z. o úprave niektorých pomerov súvisiacich s nájmom bytov a s bytovými náhradami) a túto skutočnosť zohľadniť v bode 4.2.2.  
	O	N	Ide o špecifickú úpravu potrebnú ponechať v osobitnom zákone.	
GP SR	K štvrtej časti 
 
K vzdaniu sa dedičstva a k zrieknutiu dedičstva  - bod 1.3. 

Znenie bodu 1.3.3. a bodu 1.3.5. (str. 74) odporúčame prepracovať. Tvrdenie, že ak sa dedič dedičstva vzdá, hľadí sa na neho, ako keby sa poručiteľovej smrti nebol dožil, je nesprávne. Takáto fikcia by nevyhnutne viedla k uplatneniu tzv. reprezentatívneho práva (akrescencia) - ak nededí niektoré dieťa, nadobúdajú jeho dedičský podiel rovnakým dielom jeho deti, ak nededia ani tieto deti alebo niektoré z nich, dedia rovnakým dielom ich potomci (pozri § 473 ods. 2 Občianskeho zákonníka). Preto uvedená fikcia musí byť nahradená takým znením, z ktorého bude jednoznačne vyplývať, že vzdanie sa dedičstva bude mať účinky  aj pre potomkov. To isté sa vzťahuje aj na inštitút zrieknutia dedičstva, teda na tvrdenie, že na osobu, ktorá sa dedičstva zriekla, by sa hľadelo, ako keby sa nebola dožila poručiteľovej smrti.	O	N	Konštrukcia bola prevzatá z ABGB a z § 523-524 stredného OZ. Ani v teórii ani v praxi sa počas celej platnosti nevyskytli pochybnosti o správnosti tejto fikcie.	
PMÚ SR	Tretia hlava: Záväzky zo spôsobenej škody a z bezdôvodného obohatenia, bod 2.6.18; 
          V predmetnom bode je uvedená formulácia „...celé súťažné právo by bolo upravené v osobitnom predpise, pričom do OZ by boli zakotvené ustanovenia o porušení dobrého mena“. Z uvedeného textu nie je zrejmé, či je zámerom predkladateľa upraviť v jednom osobitnom predpise nekalú súťaž (dnes zakotvenú v obchodnom zákonníku)  a nedovolené obmedzovanie hospodárskej súťaže (dnes upravené v zákone o ochrane hospodárskej súťaže s úplne odlišným režimom fungovania) a ďalšie regulačné činnosti, podľa osobitných predpisov, zasahujúce do súťažného prostredia. 
 
            Kodifikácia celého súťažného práva v rámci jedného predpisu je neprijateľná z dôvodov rozdielnosti právnej úpravy inštitútov, ktoré súťažné právo tvoria. Postup proti nekalosúťažnému konaniu má znaky súkromnoprávneho charakteru, teda tento inštitút funguje na základe vlastných podaní, žalôb, do ktorých štát nezasahuje a ak zasahuje, tak len ako arbiter, zatiaľ čo nedovolené obmedzovanie hospodárskej súťaže, jeho postih, ako aj regulačné činnosti upravené v osobitných zákonoch, ktoré zasahujú do súťažného prostredia nesú jednoznačne znaky verejnoprávneho charakteru, kde hlavným účelom týchto právnych predpisov je vymedzenie kompetencie pre verejnorpávne orgány v súlade so zásadou legality zakotvenou v Ústave Slovenskej republiky, prípadne vymedzenie skutkových podstát správnych deliktov. Preto je neopodstatnené spájať rozdielne inštitúty súťažného práva a zneprehladňovať právnu úpravu súťaže.  
 
          Naviac treba mať na zreteli, že jednou s podmienok, ktorú musela Slovenská republika pri vstupe do Európskej únie splniť, bola plná harmonizácia národného súťažného práva s komunitárnym súťažným právom, čo v súčasnosti plne zabezpečuje zákon o ochrane hospodárskej súťaže. Navrhnutý zámer rekodifikácie by mal za následok porušenie záväzku Slovenskej republiky v rámci Prístupovej zmluvy v oblasti ochrany hospodárskej súťaže a reálne aplikačné problémy pri vynucovaní súťažných pravidiel v rámci jednotného trhu Európskej únie, ktorého je úrad od roku 2004 neodeliteľnou súčasťou spolu s Európskou komisiou a protimonopolnými úradmi ostatných členských krajín Európskej únie. 
            
          Na základe vyššie uvedeného zásadne nesúhlasíme s takýmto zámerom rekodifikácie súkromného práva. 

	Z	A	Subjekty sa dohodli, že v piatej časti tretej hlave bode 2.6.18. (str. 116) poslednej vete sa nahradia slová „osobitnom predpise“ slovami „osobitných predpisoch“, aby bolo zjavné, že zámerom predkladateľa je ponechať existujúci stav ochrany hospodárskej súťaže a ďalších regulačných pôsobností v osobitných predpisoch.	
RUZ	K 5. časti, záväzkové právo
9.bod 1.2.15, prvá hlava – nepomenované zmluvy – RÚZ navrhuje, aby táto právna úprava bola doplnená o ustanovenie súčasného Obchodného zákonníka, podľa ktorého ak si účastníci dostatočne neurčia predmet svojich záväzkov, zmluva nie je uzavretá (§ 269 Obchodného zákonníka) 
10.bod. 5.8., prvá hlava - zámer zvažuje zostručniť úpravu bankovej záruky – RÚZ žiada predkladateľa uviesť dôvody, ktoré ho k tomu viedli. 
11.bod 6.12., prvá hlava – zánik záväzku nemožnosťou plnenia – zámer vychádza len z platnej úpravy Občianskeho zákonníka a UNIDRIOT. Obchodný zákonník v platnom znení poskytuje väčšiu ochranu veriteľovi, a preto navrhujeme , aby sa primerane prebrali aj ustanovenia Obchodného zákonníka.  
12.bod 6.15., prvá hlava – RÚZ odporúča, aby bolo do novej úpravy zakomponované aj ustanovenie § 356 ods. 2 Obchodného zákonníka.  
13.bod 3, druhá hlava - predkladateľ udáva 2 alternatívy úpravy pracovnej zmluvy a dohody o vykonaní práce, avšak bližšie ich nekonkretizuje. RÚZ navrhuje aby sa užšia subsidiarita nového kódexu vzťahovala aj na dohodu o pracovnej činnosti a na dohodu o brigádnickej práci študentov. 
14.bod. 9, druhá hlava  - predkladateľ zámeru uvádza, že poistné zmluvy by mali prejsť zásadnou revíziou, avšak na druhej strane v bode 9.5. hovorí o redukcií. Tento rozpor je potrebné odstrániť. 
 
	O	ČA	Pripomienka (9.bod) sa neakceptuje, keďže to isté platí aj v prípade, ak nie je dostatočne určená zmluvná strana ako aj obsah. Bod 10 sa akceptuje, banková záruka je upravená v § 313 až 322 ObZ a je zrejmé, že do nového OZ sa uvedené ustanovenia prevezmú. Bod 12 a 13 sa akceptuje. Bod 14 sa neakceptuje, čo do počtu bude počet ustanovení väčší, avšak redukované budú tie ustanovenia, ktoré nebudú dostatočne pružné.	
RUZ	Ostatné pripomienky k podstate predkladaného materiálu
RÚZ navrhuje, aby bolo už v tomto štádiu precíznejšie, širšie a špecifickejšie koncipované aj:  
-právo stavby a taktiež žiadame uviesť ako budú riešené zmluvné vzťahy vlastníkov pozemkov a vlastníkov nehnuteľností vzniknuté pred účinnosťou nového kódexu 
-pojem nečestnosť 
-jednostranné započítanie (bod 6.5. prvá hlava, piata časť) – nie je jasné ktorá platná úprava sa má prevziať či z Obchodného alebo Občianskeho zákonníka. Môžeme sa len domnievať, že predkladateľ mal na mysli úpravu uvedenú v Obchodnom zákonníku. RÚZ preto žiada, aby bolo toto v zámere výslovne uvedené.  
-zánik záväzku smrťou – (bod 6.11. prvá hlava, piata časť ) – namiesto slov „nejde“ majú byť uvedené slová „ide“. 
-ustanovenia kúpnej zmluvy – uviesť ktoré špecifiká kúpnej zmluvy upravenej v súčasnosti v Obchodnom zákonníku budú prenesené do nového kódexu 
-príkazná zmluva/mandátna zmluva – RÚZ požaduje, aby predkladateľ zámeru uviedol, ktoré ustanovenia súčasných kódexov budú prenesené do nového kódexu a aby boli špecifikované „isté obmedzenia“ v prípade ochrany spotrebiteľa a precizovaný konflikt záujmov 
-zodpovednosť za škody spôsobenej radou alebo informáciou (bod 2.3.2.9., tretia hlava, piata časť) 
-vylúčenie zodpovednosti a zbavenie sa zodpovednosti (bod 2.4.3. a bod 2.4.4., tretia hlava, piata časť) 
-vymedziť výšku náhrady škody, resp. určenie sumy skutočnej škody tak, aby nedochádzalo k znevýhodneniu poškodeného pri náhrade škody 
	O	ČA	Pripomienka k právu stavby: neakceptovaná, v leg. zámere je to dostatočne vysvetlené.K pojmu nečestnosť - neakceptované, nie je možné všetky pojmy vysvetľovať v zákone, je potrebné ponechať právnej vede a judikatúre. Pripomienka k jednostrannému započítaniu akceptovaná ako aj úprava časti o zániku záväzku smrťou.K špecifikám kúpnej zmluvy: neakceptuje sa, vyplýva to z jednotlivých bodov.Pôjde najma o dohodu o kúpnej cene ( 1.1.4 , zodpovednosť za vady s osobitnou úpravou pre ochranu spotrebiteľa),čiastočne pri nadobudnutí vlastníctva - odovzdaním na prepravu, možnosť dohodnúť odchylnú úpravu pri nadobudnutí vlastníckeho práva v súvislosti so zaplatením ceny, 
najma úpravou vedľajších dojednaní  v časti prevzatých z Obchodného zákonníka - kúpa na skúšku, výhrada vlastníckeho práva.  
Vo všeobecnosti je treba uviesť, že sa prevezmú ustanovenia upravujúce kúpnu zmluvu podľa Obchodného zákonníka, ktoré sa v podnikateľskej praxi osvedčili. K príkaznej zmluve: neakceptuje sa, úprava príkaznej zmluvy nadviaže na súčasnú úpravu mandátnej a komisionárskej zmluvy v ObZ, zjednotí spoločné prvky, preberie Obstaranie zájazdu z  OZ, spresní práva a povinnosti zmluvných strán, ochrana spotrebiteľa bude vychádzať zo všeobecných ustanovení zmluvného práva, „isté obmedzenia“ budú spočívať v kogentnej povahe niektorých ustanovení a požiadavke písomnosti, konflikt záujmov precizovaný podľa zmluvného vzoru “Mandate contract“ Spoločného referenčného rámca.K zodpovednosti za škodu spôsobenej radou alebo informáciou: neakceptované, ide o leg. zámer, kde sú riešenia naznačené, konkrétnosti budú riešené v § znení.Ďalšie pripomienky sa neakceptujú, nejasnosti asi spôsobuje zavedenie novej terminológie, ktorá je potrebná. 
	
RUZ	K 5. časti, záväzkové právo: 
5. bod. 1.2.7. prvá hlava -  zákonné a zmluvné úroky - RÚZ považuje túto stať zámeru za nezrozumiteľnú a neurčitú. Zámer nerozlišuje, či má ísť o úroky z pôžičky alebo o úroky z omeškania alebo úroky z vkladov , resp. z akcií. Zámer hovorí o potrebe regulácie najmä v prípade spotrebiteľských úverov, aby sa zabránilo nekalým praktikám na finančnom trhu a zabezpečila sa primeraná ochrana jeho účastníkov.  RÚZ považuje takýto zásah do zmluvnej slobody za neopodstatnený, najmä v prípade podnikateľov v bankovom sektore. V súčasnosti je finančný trh v SR dostatočne vyvinutý a trhová samoregulácia vytvára dostatočnú ochranu, odhliadnuc od skutočnosti, že už existuje množstvo osobitných právnych predpisov týkajúcich sa ochrany spotrebiteľov na finančnom trhu. RÚZ nesúhlasí, aby zákon určoval zmluvné úroky v obchodných zmluvách. Súčasná právna úprava je čo do riadnych úrokov a čo do úrokov z omeškania v tomto smere dostatočná. RÚZ preto žiada predkladateľa, aby špecifikoval problematiku úrokov (týka sa aj bodu 4.1). 
6. bod 4.1.1. druhá hlava – nájomná zmluva – nájom bytu - navrhuje sa, aby v prípade, že sa zmluvné strany nedohodnú na možnosti zvýšenia alebo zníženia nájomného, platilo, že sa toto nájomné zvýši alebo zníži o určitý koeficient. RÚZ navrhuje nezasahovať do slobody zmluvných strán v prípade, že ide o nájom štandardného bytu (nie bytu, na ktoré sa vzťahuje regulované nájomné). Je na slobode zmluvných strán rozhodovať o obsahu ich vlastných vzťahov do ktorých patrí aj sloboda určiť si aj dlhodobo stabilné nájomné, ktoré nebude musieť byť zvyšované alebo znižované.  
7. bod 5.3. druhá hlava – RÚZ považuje úvahy o možnom obmedzovaní výšky spotrebiteľského rámcovým vymedzením za prílišný zásah do zmluvnej slobody.  
8. bod 2.1.6. tretia hlava – RÚZ nesúhlasí, aby bola všeobecná prevenčná povinnosť (zodpovednosť za škodu) obmedzená na prípady, ktoré ustanovuje zákon, ako je to uvedené v zámere. Všeobecné prevenčné pravidlo predchádzať škodám, ako je súčasne upravené v Občianskom zákonníku, poskytuje väčšiu ochranu. RÚZ preto navrhuje uvedený bod zo zámeru vypustiť, resp. ho prepracovať tak, aby reflektoval súčasne platný stav.  
 
	Z	A	K bodu 5: akceptované, text preformulovaný. K bodu 6: akceptuje sa, text prispôsobený.Bod 7:  úprava spotrebiteľského úveru sa odvíja od smernice 87/102/EHS. K bodu 8: na rozporovom konaní sa dohodlo, že vzorom môže byť návrh Českej republiky. V Českej republike, v Rakúsku  ako aj v Európe, vo návrhu Všeobecného referenčného rámca ako aj PETL, upúšťa od takto široko koncipovanej generálnej prevencie.	
RUZ	II. osnova návrhu Občianskeho zákonníka 
II. osnova návrhu Občianskeho zákonníka, K 3. časti, vecné právo: 

1.  bod 2.1.2.  – RÚZ navrhuje, aby bol za predmet vlastníckeho práva považovaný aj obchodný podiel, pretože mu treba poskytnúť rovnakú právnu ochranu ako cenným papierom, najmä pokiaľ ide o prípad vydržania. 
2.  bod 2.2.2. - RÚZ zásadne nesúhlasí, aby bola do novo koncipovaného kódexu zavedená zásada „Vlastník má povinnosti voči spoločnosti; vlastník nesmie výkon vlastníckeho práva zneužívať, vlastník nesmie realizovať výkon vlastníckeho práva v rozpore s verejným záujmom.“  
RÚZ považuje túto zásadu za veľmi škodlivú a ľahko zneužiteľnú.  Nie je jasné, aké povinnosti voči spoločnosti (a kto vlastne spoločnosť je???) má vlastník mať, akým spôsobom by vlastník mohol zasahovať zneužívať a čo vlastne je verejným záujmom, kto ho určuje a prečo takéto obmedzenie má vôbec existovať?  
Máme za to, že súčasné právne predpisy dostatočne upravujú obmedzenia pri výkone vlastníckeho práva (čl. 20 ods. 3 Ústavy SR, § 3 alebo § 123 Občianskeho zákonníka).  
V prípade stanovenia príliš širokého a príliš všeobecného obmedzenia nastáva stav právnej neistoty súkromných vlastníkov.  
3. bod 2.3.3. vyvlastnenie – materiál navrhuje, aby bola v podstate prevzatá doterajšia zásada vyjadrená v ustanovení § 128 ods. 2 Občianskeho zákonníka s tým, že sa navrhuje kvantifikovať náhrada za vyvlastnenie za „plnohodnotnú náhradu“. Z dôvodu právnej istoty RÚZ považuje za nevyhnutné, aby predkladateľ zámeru vysvetlil, čo považuje pod pojmom „plnohodnotná náhrada“.  
4. bod 2.4.5. vyjadruje výnimky zo zásady, podľa ktorej nikto nemôže previesť na iného viac práv ako sám má. RÚZ vidí riziko v ustanovení, podľa ktorého od nevlastníka možno nadobudnúť vlastnícke právo k veci v prípade, ak je nadobúdateľ dobromyseľný a nadobudol vec za odplatu od niekoho, komu vlastník sám veci zveril. V praxi toto ustanovenie môže viesť k podvodnému konaniu, preto RÚZ toto ustanovenie navrhuje pri ďalšej kodifikácií vypustiť.  
	Z	ČA	Výsledok rozporového konania: 
K bodu 1: problematika sa vyrieši tak, že obchodný podiel bude predmetom držby, nie vlastníckeho práva. K bodu 2: MS SR vysvetlilo cez ústavnú zásadu"vlastnícke právo zaväzuje" a že v leg. zámere bude táto zásada adekvátne vyjadrená. Text bol preformulovaný. K bodu 3: MS SR pojem vysvetlilo, vec má nielen cenu ale aj hodnotu.K bodu 4: preberá sa súčasný stav z Obchodného zákonníka.	
RUZ	Zásadný postoj RÚZ k predkladanému materiálu
RÚZ pristupuje k predloženej problematike veľmi zodpovedne a má záujem na tom, aby boli súkromnoprávne vzťahy (či už v jednom kódexe alebo dvoch oddelených kódexoch) upravené bez zbytočných obmedzení, s ponechaním zmluvnej slobody v najširšom možnom meradle, ktorý nebude pre účastníkov občianskoprávnych vzťahov vytvárať právnu neistotu.  
Čo sa týka hodnotovej orientácie kódexu, RÚZ zásadne nesúhlasí s tým, aby sa do súkromnoprávnych vzťahov vnášala akákoľvek ideológia. Preto RÚZ zásadne nemôže súhlasiť s vyslovenou hodnotovou orientáciou predkladateľa, podľa ktorej má mať výrazný sociálny rozmer. Už vôbec RÚZ nemôže súhlasiť s tvrdením, podľa ktorého sú tvorcovia kódexu viazaní líniou európskeho súkromného práva a Ústavou SR k tomu, aby mal nový kódex výrazný sociálny rozmer.  
RÚZ sa samozrejme zasadzuje za čo najmenšie zásahy štátu do zmluvnej slobody a vlastníckych práv jednotlivcov.  
RÚZ upozorňuje na skutočnosť, že v procese kodifikácie súkromného práva, ktorý bude časovo a právne náročný, nesmie dôjsť k potlačeniu jednotlivých právnych špecifík, ktorými sa obchodno-právne vzťahy v súčasnosti odlišujú od občianskoprávnych, čo by znamenalo zhoršenie postavenia podnikateľov. V tejto súvislosti je RÚZ pripravená viesť odbornú diskusiu a má veľký záujem na vytvorení kvalitného kódexu (kódexov), ktorý by vyhovoval potrebám praxe. 
Všeobecné pripomienky 
Pokiaľ ide o výber z predložených koncepcií (monistická a dualistická), RÚZ sa prikláňa skôr k dualistickej koncepcií, ktorú vzhľadom na prehľadnosť a ucelenosť právnej úpravy považujeme za vhodnejšiu. Je potrebné uvedomiť si, že v prípade existencie jedného súkromnoprávneho kódexu, by bolo nevyhnutné pri jednotlivých zmluvných typoch vymedziť špecifiká čisto obchodno-právnych vzťahov (podnikateľ - podnikateľ), špecifiká vzťahu, v ktorom ako  jedna zo zmluvných strán vystupuje spotrebiteľ a taktiež nemožno opomenúť aj vzťah, kde ani jeden z účastníkov nie je spotrebiteľom ani podnikateľom (dve fyzické osoby nepodnikatelia). Z tohto hľadiska sa nám zdá výhodnejšie ponechať striktne oddelené vzťahy medzi podnikateľmi, regulácia ktorých nie je žiaduca ani potrebná, v oddelenom kódexe a na druhej strane osobitne upraviť podmienky súkromnoprávnych vzťahov, kde ide o vzťahy fyzických osôb – nepodnikateľov s osobitnou špecifikáciou tých vzťahov, kde je zmluvnou stranou spotrebiteľ.  
V súčasnosti v súkromnom práve platí zásada rovnosti účastníkov, v ktorej je osobitne zvýraznené postavenie spotrebiteľa. Avšak predložený zámer akoby začal rozlišovať medzi spotrebiteľom a slabšou zmluvnou stranou vôbec. RÚZ so zásadou „slabšieho účastníka“ nesúhlasí, nakoľko sa výrazne potiera základná súkromnoprávna zásada rovnosti účastníkov.  V prípade rýdzo obchodno-právnych vzťahov je zavedenie takejto zásady úplne zbytočné (niet slabšej strany). Pokiaľ ide o súkromnoprávny vzťah, v ktorom na jednej strane vystupuje spotrebiteľ, už dnes platný občiansky zákonník ako aj osobitné predpisy vymedzujú špecifiká, ktoré je potrebné na podobné vzťahy aplikovať.   
Zámer zavádza zásadu LEASIO ENORMIS – neprimerané zvýhodnenie alebo neprimeraný zisk  zo zmluvy. Porušenie tejto zásady sa má sankcionovať neplatnosťou. RÚZ nesúhlasí so zavedením takejto zásady, ktorá opäť významne zasahuje do zmluvnej slobody účastníkov súkromnoprávnych vzťahov.  V konkrétnom prípade sa nemá hneď jednať o neplatnosť odplatnej zmluvy, ale majú sa skúmať subjektívne podmienky plnenia a protiplnenia. Bežne sa v praxi stáva, že napr. obchodný podiel v spoločnosti s ručením obmedzeným sa prevádza za symbolickú 1,- Sk, čo by podľa uvedenej zásady nebolo možné.   
V prípade existencie jedného kódexu by prenášanie takýchto všeobecných zásad škodilo obchodno-právnym vzťahom medzi podnikateľmi, kde nie je potrebné ochraňovať žiadnu zo strán, lebo niet „slabšieho účastníka“.  
Materiál na svojej 22. strane uvádza, že na jednej strane garantuje zachovanie špecifík obchodno-právnych vzťahov, ako je tomu v súčasnosti, avšak na strane druhej z legislatívneho zámeru vyplýva, že vo vzťahoch podnikateľ a spotrebiteľ sa zakotví celý rad všeobecných povinností ešte pred uzatvorením zmluvy, v procese uzatvárania i po uzatvorení zmluvy. Príkladom udáva, že sa to týka informačných povinností, možnosti odstúpenia od zmluvy a následného preskúmania, zodpovednosť za vady plnenia, zodpovednosť za škodu. V prípade, že úmyslom predkladateľa je zaviesť do zákona obmedzenia podnikateľov, RÚZ vyžaduje, aby už v tomto štádiu legislatívnej práce bolo vedené viac, v opačnom prípade sa RÚZ nemôže k legislatívnemu zámeru kvalifikovane vyjadriť.  
V zámere sa spomína zásadná zmena, ktorá má nastať v úprave realizácie spôsobilosti právnickej osoby na právne úkony. Aj keď sa RÚZ domnieva, že ide o teoreticko-právnu zmenu, ide o zmenu zásadného charakteru, preto žiadame predkladateľa, aby už v tomto štádiu predložil základnú formuláciu zastúpenia právnickej osoby, aby sa k danej problematike RÚZ vedela vyjadriť. Žiadame, aby boli predstavené okrem obsahu aj dôvody tejto zmeny.  
Za veľký nedostatok zámeru RÚZ považuje, že v prípade uvádzania zmien v samotnom texte zámeru sa často  odvoláva na návrh kodifikácie Občianskeho zákonníka z roku 1998 resp. 2002. Keďže ide o podstatný zásah do slovenského právneho systému a aj vzhľadom na právnu istotu, RÚZ žiada, aby predkladateľ zámeru v týchto prípadoch uviedol podstatný obsah zmien a nie len odvolanie na vládny návrh z roku 1998. Pripomíname, že tento návrh zákona nie je verejne prístupný, preto nie je možné vyhľadať a zistiť jeho obsah.  
RÚZ v zámere  postráda vymedzenie niektorých pojmov zo súčasného Občianskeho zákonníka, preto navrhujeme, aby predkladateľ zakomponoval aj nevymedzené pojmy do zámeru alebo aby uviedol, dôvody prečo a s ktorými pojmami zámer neráta. 
RÚZ navrhuje, aby bolo v novom kódexe upravené, ktoré ustanovenia budú považované za kogentné, tak ako to upravuje súčasný Obchodný zákonník. RÚZ sa zasadzuje za podrobnejšiu legislatívnu úpravu ako je tomu v súčasnosti s tým, že bude ponechané na vôli zmluvných strán, že si svoje vzťahy môžu dohodnúť odlišne a zákonná úprava sa na ne bude vzťahovať len, ak si svoje vzťahy dostatočne špecificky neupravia (čo najmenej kogentných ustanovení).  
RÚZ navrhuje aj precíznejšiu úpravu dobrej povesti právnickej osoby. 

	Z	ČA	Výsledok rozporového konania: 
K hodnotovej orientácii: Text bol upravený, aby nedochádzala k nedorozumeniam o ideologizácii navrhovaného kódexu. K zásade "slabšieho účastníka" MS SR vysvetlilo, že sa bude týkať ochrany spotrebiteľa, nie ochrany podnikateľov. K zásade laesio enormis: nebude sa dotýkať vzťahov medzi podnikateľmi, zostane zachovyný § 267 ods. 2 ObZ.Text preformulovaný. K úprave spôsobilosti právnickej osoby, MS SR zámer vysvetlilo vo svetle európskych trendov, podrobne bude upravené v § znení. K úprave kogentných ustanovení: po vzájomnom vysvetlení sa strany dohodli, že leg. zámer ich nebude osobitne upravovať.Odkazy na návrh Občianskeho zákonníka z 1998 budú nahradené konkrétnym textom.	
MK SR	Odoslané bez pripomienok
Odoslané bez pripomienok	O	A		
MPSVR SR	K druhej časti ( Rodinné právo - Výchovné a sankčné opatrenia )  
 
K bodu 2.4.2  

Návrh predpokladá presun súčasných výchovných opatrení upravených v § 37 zákona o rodine do zákona o sociálnoprávnej ochrane detí a o sociálnej kuratele. Takéto riešenie prichádza do úvahy iba v prípade, ak rozhodovanie o výchovných opatreniach zostane naďalej aj v pôsobnosti súdov. Orgán sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately nemôže rozhodnutím o uložení výchovného opatrenia odňať dieťa z osobnej starostlivosti rodičov alebo osoby, ktorá sa osobne o dieťa stará, pričom to niektoré typy výchovných opatrení predpokladajú.	O	N	Návrh predpokladá presun výchovných opatrení do osobitného zákona, kde bude ich komplexná úprava. Neznamená to, že by o nich nemal rozhodovať aj naďalej súd. V OZ bude len všeobecná úprava s odkazom na osobitný zákon.	
MPSVR SR	K druhej časti ( Rodinné právo - Výchovné a sankčné opatrenia )  
 
K bodu 2.4.3 

Návrh predpokladá zaradenie predbežného opatrenia nariadeného podľa § 75a Občianskeho súdneho poriadku do rodinnoprávnej úpravy Občianskeho zákonníka. Nie je zrejmé, z akého dôvodu predkladateľ vybral z viacerých typov predbežných opatrení iba uvedené jedno ustanovenie O.s.p., ktoré navrhuje osobitne riešiť.	O	N	Nepôjde o presun ustanovení, ale len o ustanovenie, ktoré prepojí Občiansky zákonník a Občiansky súdny poriadok.	
MPSVR SR	K bodu 4.1.1.2. ( Vyživovacia povinnosť )
Nesúhlasíme s navrhovaným ustanovením konkrétnej sumy ako sumy minimálneho výživného. Doterajšie určenie minimálnej výšky výživného ( 30% zo sumy životného minima ) zabezpečovalo deťom pravidelnú automatickú valorizáciu sumy minimálneho výživného. Návrh predkladateľa ustanoviť konkrétnu sumu bude viesť k postupnému znižovaniu výšky minimálneho výživného pre deti.  
 
Túto pripomienku považuje ministerstvo za zásadnú. 
	Z	A	Subjekty si vyjasnili, že problém, ktorý v praxi spôsobovala potreba uvádzať konkrétnu sumu bola odstránená novelou Občianskeho súdneho poriadku č. 384/2008 Z. z. Rozpor odstránený.	
MPSVR SR	K piatej časti ( Záväzkové právo ) druhej hlave 
K bodu 3 ( pracovná zmluva a dohody o výkone práce (tretí diel) ), str. 97 
Aj keď v pracovnom práve prevládajú súkromnoprávne prvky nad verejnoprávnymi prvkami, pracovný pomer ako hlavný druh pracovnoprávnych vzťahov má zmiešaný charakter, na rozdiel od občianskoprávnych vzťahov, ktoré sú záväzkové právne vzťahy. Princíp osobnej závislosti charakterizuje pracovný vzťah ako záväzkový právny vzťah a súčasne ho odlišuje od iných druhov právnych vzťahov najmä občianskoprávnych vzťahov ovládaných princípom rovnosti. Princíp rovnosti nie je charakteristický pre pracovný pomer, aj keď prvky právnej, nie faktickej rovnosti prevládajú v podstate len pri jeho zakladaní, uzatváraní pracovnej zmluvy. 
 
Pracovný pomer ako záväzkovo právny vzťah nie je čisto výmenným právnym vzťahom na spôsob výmeny tovaru a ceny. Na rozdiel od občianskoprávnych vzťahov má zložitú štruktúru a jeho uzavretím viaže na seba ďalšie práva a povinnosti, ktoré vyplývajú z ustanovení Zákonníka práce – zodpovednostné právne vzťahy, disciplinárne právne vzťahy a pod. 
 
Podľa súčasnej platnej právnej úpravy platí subsidiárna pôsobnosť Občianskeho zákonníka iba voči všeobecnej, prvej časti Zákonníka práce. V prípadoch, kde konkrétna právna úprava všeobecnej časti Zákonníka práce chýba, sa použije Občiansky zákonníka v prípadoch, v ktorých Zákonník práce upravuje špecifiká ako napr. pracovnoprávna subjektivita, neplatnosť právneho úkonu, zabezpečenie práv  
a povinností z pracovnoprávnych vzťahov sa uplatňuje Zákonník práce. Navyše Zákonník práce je potrebné vnímať ako kódex pracovného práva, od ktorého sa odvíja ďalšia úprava postavenia zamestnancov vo verejnej sfére, ktorí vykonávajú vo verejnom záujme, zamestnanci v štátnozamestnaneckom vzťahu a v služobných vzťahoch.  
 
V súlade s uvedenými skutočnosťami zásadne žiadame, aby v pripravovanom Občianskom zákonníku v piatej časti – záväzkové právo bola prijatá II. Alternatíva (str. 97) a v návrhu nového Občianskeho zákonníka nebola zmienka o pracovnej zmluve, dohode o vykonaní práce, dohode o pracovnej činnosti, ani dohode 
o brigádnickej práci študentov. 
 
Túto pripomienku považuje ministerstvo za zásadnú. 
	Z	N	MS SR pripomienku neakceptovalo, rozpor naďalej trvá.	
MPSVR SR	K druhej časti ( Rodinné právo ) 
K bodu 2.2.5. ( Zrušenie osvojenia ) 
Nesúhlasíme s navrhovaným ustanovením jednoročnej lehoty na podanie návrhu  
na zrušenie osvojenia alebo na začatie takéhoto konania ex offo. Predĺženie lehoty v porovnaní so súčasným stavom znižuje právnu istotu dieťaťa. Minimálna deväťmesačná dĺžka „predosvojiteľskej starostlivosti“ a súčasná šesťmesačná lehota od právoplatnosti rozhodnutia o osvojení chránia, podľa nášho názoru, záujem dieťaťa dostatočne. Nevidíme dôvod prečo predkladateľ navrhuje túto lehotu predĺžiť.  
 
Túto pripomienku považuje ministerstvo za zásadnú. 
	Z	A	Z8sadná pripomienka je akceptovaná, vypúšťa sa bod 2.2.5, zostáva doterajšia platná úprava.	
ÚOOÚ	Odoslané bez pripomienok
Pripomienkovanie materiálu bolo ukončené bez pripomienok.	O	A		
ÚOOÚ	Odoslané bez pripomienok
Pripomienkovanie materiálu bolo ukončené bez pripomienok.	O	A		
MŠ SR	Odoslané bez pripomienok
Odoslané bez pripomienok	O	A		
MŠ SR	Odoslané bez pripomienok
Odoslané bez pripomienok	O	A		
NBÚ	Odoslané bez pripomienok
Odoslané bez pripomienok	O	A		
KOZ SR	Legislatívneho zámeru kodifikácie súkromného práva.
Konfederácia odborových zväzov SR nemá pripomienky k návrhu Legislatívneho zámeru kodifikácie súkromného práva. 
 
	O	A		
ZVJS	Odoslané bez pripomienok
Odoslané bez pripomienok	O	A		
OAP SVL ÚV SR	K časti II., tretia časť (Vecné právo), bod 3.3.2
Upozorňujeme že v predmetnej časti návrhu sa predkladateľ odvoláva na nesprávne ustanovenie Občianskeho zákonníka. § 151 Občianskeho zákonníka, neupravuje otázku vecných bremien, návrh má pravdepodobne odkazovať na § 151o Občianskeho zákonníka.	O	A		
OAP SVL ÚV SR	K časti II., piata časť (Záväzkové právo), prvá hlava, bod 4.1
Návrh legislatívneho zámeru v časti týkajúcej sa omeškania dlžníka prelamuje vyše päťdesiat rokov zavedený princíp, podľa ktorého je dlžník v omeškaní, ak nesplní svoj dlh riadne a včas (kumulatívne podmienky) a zavádza konštrukciu, podľa ktorej bude dlžník v omeškaní v prípade, ak svoj dlh nesplní včas. Odporúčame objasniť, prečo sa upúšťa od princípu, ktorý platí v súkromnom práve mnohé roky a nevyvoláva pri svojom uplatňovaní výraznejšie komplikácie. Sme toho názoru, že práve zavedenie navrhovanej konštrukcie môže spôsobiť interpretačné a aplikačné problémy. Nie je napríklad úplne jednoznačné, či v prípade, ak dlžník splní časť dlhu „včas“, bude v omeškaní. Pokiaľ je aj splnenie časti dlhu v dohodnutej lehote chápané ako splnenie dlhu „včas“, nebude si môcť veriteľ uplatniť úroky z omeškania a do úvahy príde iba zodpovednosť za vady. Pri mnohých plneniach bude navyše zrejme nutné ponechať až aplikačnej praxi a interpretácii súdov, čo možno považovať za plnenie včas (napríklad v prípade, kedy vec, ktorá je predmetom plnenia, je použiteľná či užívateľná, ale nejedná sa o úplné splnenie dlhu). S ohľadom na vyššie uvedené navrhujeme ponechať doterajšiu právnu úpravu.	O	A		
OAP SVL ÚV SR	K časti  II., druhá časť (Rodinné právo), bod 4.1.1.2
Nestotožňujeme sa s návrhom stanoviť výšku minimálneho výživného konkrétnou sumou. Domnievame sa, že takto stanovená minimálna výška výživného nebude dostatočne flexibilne reagovať na reálny vývoj nákladov na vyživovaciu povinnosť. Občiansky zákonník je právny predpis kódexového typu a ako taký by mal mať stabilnú povahu a nemal by podliehať početným novelizáciám. Na druhej strane, pokiaľ by minimálna výška výživného bola stanovená pevnou sumou a nedochádzalo by k pravidelnej úpravy tejto sumy, dochádzalo by k znižovaniu reálnej minimálnej výšky výživného, čo určite nie je cieľom predloženého návrhu. Odporúčame zachovať percentuálne stanovenie výšky minimálneho výživného, alebo zvážiť alternatívu úpravy tejto sumy osobitným právnym predpisom.	O	A	Problematika sa vyriešila novelou Občianskeho súdneho poriadku (z.č. 384/2008 Z. z.)	
OAP SVL ÚV SR	K časti I. C
V časti I. písmeno C. (Hodnotová orientácia) odvoláva na Lisabonskú zmluvu, pričom uvádza aj Zmluvu o Európskej únii a Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva v znení Lisabonskej zmluvy. Vzhľadom na skutočnosť, že Lisabonská zmluva zatiaľ nebola ratifikovaná všetkými členskými štátmi EÚ, čiže nie je platná, a s ohľadom na súčasnú situáciu (ohľadom jej ratifikácie) nie je možné tvrdiť, že sa ňou istotne aj stane, odporúčame preformulovať predmetné časti návrhu. V predloženej podobe návrh sa návrh totiž odvoláva na Lisabonskú zmluvu ako na platnú súčasť komunitárneho práva.	O	A		
OAP SVL ÚV SR	K časti I. E
2. V bode 1.1 návrhu sú uvedené smernice zamerané na ochranu spotrebiteľa. Odporúčame prehodnotiť zaradenie smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva do tejto skupiny smerníc.	O	A	Smernica z textu vypustená.	
OAP SVL ÚV SR	K časti I. E
5. Bod 1.5 sa v závere odvoláva na „Všeobecný referenčný rámec“, ktorého prehodnotenie malo byť ukončené do konca roku 2007. Nie je už uvedené, či takéto prehodnotenie bolo aj skutočne ukončené. Pokiaľ áno, odporúčame uviesť v návrhu aj výsledky prehodnotenia, ak prehodnotenie ukončené nebolo, považujeme za vhodné uviesť dôvody. 	O	A	Text upravený.	
OAP SVL ÚV SR	K časti I. E
1. Odporúčame prepracovať časť I. písmeno E. bod 1. návrhu, kde sa konštatuje, že asociačná dohoda uzatvorená medzi ES a ich členskými štátmi na jednej strane a Slovenskou republikou na strane druhej tvorí všeobecne právne záväzný rámec. Aj keď je uvedená asociačná dohoda stále platným a záväzným právnym aktom, jej faktický dosah na slovenský právny poriadok je vzhľadom na naše niekoľkoročné členstvo v EÚ a jej faktické nahradenie zmluvou o pristúpení SR k EÚ minimálny. Všeobecný právne záväzný rámec pre implementáciu európskeho komunitárneho práva do slovenského práva v súčasnosti predstavuje predovšetkým Zmluva o založení ES a Zmluva o EÚ.	O	A		
OAP SVL ÚV SR	K časti II., piata časť (Záväzkové právo), tretia hlava, bod 2.6
Odporúčame podrobnejšie rozviesť časť návrhu týkajúcu sa náhrady škody. Predkladateľ už v časti I. písmeno D. (Návrh nových vecných riešení) návrhu legislatívneho zámeru uvádza niektoré nové inštitúty a riešenia otázok súvisiacich s problematikou úpravy náhrady škody, v osobitnej časti návrhu sa k nim však nevracia (napr. náhrada za stratu radosti z dovolenky), alebo sa o nich iba zmieňuje (napr. odškodnenie straty počatého, ale nenarodeného dieťaťa či náhrada duševných útrap). Vzhľadom na to, že sa jedná o novú právnu úpravu, bolo by žiaduce objasniť ju podrobnejšie. 	O	ČA	Leg. zámer v zátvorke odkazuje na konkrétne ustanovenia českej právnej úpravy. Text bol upravený aj o odkaz na rozsudok k problematike straty radosti z dovolenky.	
OAP SVL ÚV SR	K doložke zlučiteľnosti
V bode 5 doložky zlučiteľnosti je potrebné uviesť stupeň zlučiteľnosti návrhu s právom ES/EÚ v súlade s prílohou 1 Legislatívnych pravidiel vlády SR v každom stupni legislatívnych prác. Stupeň zlučiteľnosti sa neuvádza iba pri predkladaní návrhu právneho predpisu, ale aj návrhu legislatívneho zámeru. Žiadame upraviť v súlade s pripomienkou.	O	N	Doložka v časti o stupni zlučiteľnosti je upravená v zmysle listu OAP k leg. zámeru z 2002, schválenom uznesením vlády, kde sa nachádza rovnaká veta.	
OAP SVL ÚV SR	K časti  II., druhá časť (Rodinné právo), bod 2.4.3
Navrhujeme zvážiť zaradenie celého § 75a Občianskeho súdneho poriadku do nového Občianskeho zákonníka. Predovšetkým ustanovenia o postupe súdu v danej veci, jeho rozhodovaní a doručovaní rozhodnutí sú čisto procesné otázky, ktoré by mali ostať upravené procesným právnym predpisom.	O	N	Nepôjde o presun ustanovenia § 75a Občianskeho súdneho poriadku, ale len o inkorporovanie ustanovenia, ktoré prepojí Občiansky zákonník a Občiansky súdny poriadok.	
OAP SVL ÚV SR	K časti I. E
3. V bode 1.4 návrhu sa uvádza, že úprava podružných a nevýznamných otázok súkromnoprávnej povahy obsiahnutá v európskych smerniciach sa ponechá osobitným právnym predpisom. Požadujeme doplniť aspoň príkladmo, čo sa myslí pod „podružnými a nevýznamnými otázkami“, a z dôvodu jasnosti a prehľadnosti tiež v akých osobitných predpisoch. Zároveň odporúčame zosumarizovať, ktoré osobitné právne predpisy obsahujúce transponované smernice ES zostanú zachované úplne, ktoré čiastočne, a ktorých úprava sa celá presunie do nového Občianskeho zákonníka.	O	N	Transpozícia smerníc zostane v podstate v doterajšom rozsahu.Rozšírená bude nspr. o problematiku zodpovednosti za škodu spôsobenú vadným výrobkom a spotrebiteľkého úveru.	
OAP SVL ÚV SR	K časti I. E
4. Odporúčame zvážiť nutnosť transpozície všetkých smerníc ES v takom rozsahu ako to uvádza predložený návrh legislatívneho zámeru kodifikácie súkromného práva, a to najmä čo sa týka smerníc zameraných na ochranu spotrebiteľa. Európske právo sa predovšetkým v oblasti ochrany spotrebiteľa značne vyvíja, čo sa prejavuje aj neustálymi zmenami a doplneniami už existujúcich smerníc ES prijatých v tejto oblasti. Prebraním všetkých uvedených smerníc do nového Občianskeho zákonníka môže dôjsť k nežiaducemu stavu, kedy bude potrebné tento kódex často novelizovať za účelom splnenia záväzkov Slovenskej republiky vyplývajúcich z jej členstva v ES. Tento možný problém by bol vylúčený ak by sa pri preberaní smerníc zameraných na ochranu spotrebiteľa postupovalo prioritne cestou osobitných predpisov.	O	N	Nepôjde o všetky smernice.Transpozícia smerníc zostane v podstate v doterajšom rozsahu.Rozšírená bude napr. o problematiku zodpovednosti za škodu spôsobenú vadným výrobkom a spotrebiteľkého úveru.	
AZZZ SR	Odoslané bez pripomienok
Odoslané bez pripomienok	O	A		
NBS	K 5. časti, hlava 2 bod 9. Poistné zmluvy (deviaty oddiel)
K 5. časti, hlava 2 bod 9. Poistné zmluvy (deviaty oddiel) 
Národná banka Slovenska (ďalej len „NBS“) veľmi pozitívne hodnotí snahu o úpravu ustanovení Občianskeho zákonníka o poistnej zmluve. NBS už dlhodobo poukazuje na jej nedostatočnosť. Preto sa stotožňuje s názorom predkladateľov legislatívneho zámeru                     o nevyhnutnosti jej zásadnej revízie po systémovej i obsahovej stránke. Premietnutie niektorých súkromnoprávnych prvkov právnej úpravy poistnej zmluvy, resp. inštitútov s ňou súvisiacich (napr. spolupoistenie) do zákona o poisťovníctve je možné zvážiť. Stotožňujeme sa s tvrdeniami o negatívnom dopade zrušenia vyhlášok o poistných zmluvách ako aj o neúplnom preberaní príslušnej európskej legislatívy do našej právnej úpravy.  
 
V kontexte uvedeného však NBS nesúhlasí s tvrdeniami o možnosti redukcie obsahu ustanovení v právnej úprave poistnej zmluvy a poukazuje na rozpor tohto tvrdenia obsiahnutého v bode 9.5 na strane 107 legislatívneho zámeru s tvrdeniami o potrebe skvalitnenia a rozšírenia tejto právnej úpravy, ktoré vyplývajú z bodov 9.1 – 9.3 a 9.6 na strane 106 a 107 materiálu. Považujeme za vhodné, aby sa v rámci rekodifikácie súkromné práva v súvislosti s poistnou zmluvou uvažovalo o zakotvení rámcovej právnej úpravy poistných podmienok na úrovni všeobecne záväzného predpisu. Okrem toho, v súlade s materiálom, poukazujeme na nevyhnutnosť zosúladiť úpravu poistnej zmluvy s relevantným európskym právom a jej celkovú modernizáciu v súlade s aktuálnymi potrebami poistného trhu. V legislatívnom zámere sa síce uvádza jasná predstava o obsahových zmenách, ktoré je potrebné vykonať, nie je v ňom však uvedené, akým systematickým spôsobom sa tieto zmeny vykonajú. 
 
Vzhľadom na uvedené navrhujeme v materiály vyjasniť, akým spôsobom sa pristúpi k „zásadnej revízii právnej úpravy poistnej zmluvy v Občianskom zákonníku“ po systémovej stránke. Do legislatívneho zámeru navrhujeme zapracovať nasledovné varianty, prípadne niektorý z nich: 
 
1.	Ustanovenia nového Občianskeho zákonníka sa rozšíria o rámcovú právnu úpravu poistných podmienok, príslušnú európsku legislatívu, zmodernizujú a prispôsobia aktuálnym potrebám poistného trhu, alebo 
2.	v Občianskom zákonníku sa vytvorí len rámcová právna úprava tohto zmluvného typu, ktorú bude dopĺňať podrobná regulácia obsahujúca všetky spomenuté prvky v podobe samostatného zákona o poistnej zmluve. 
	O	N	Návrh leg. zámeru predpokladá zásadnú revíziu a celkovo sa predpokladá rozšírenie počtu ustanovení o poistnej zmluve. Zároveň sa predpokladá, že právna úprava bude dostatočne pružná, takže niektoré ustanovenia bude potrebné upravovať, prípadne redukovať. K pripomienke, že návrh nie je dostatočne určitý a nehovorí o tom, ako by mala presne budúca právna úprava vyzerať treba uviesť, že legislatívny zámer rieši len základné koncepčné otázky nemôže mať rozsah paragrafového znenia.Pokiaľ ide o to, či má byť zakotvená právna úprava poistnej zmluvy vo dvoch právnych predpisoch (všeobecná úprava v OZ a špecifická v samostatnom zákone), zastávame názor, že budúca úprava by mala byť jednotná a konzistentná.	
MH SR	Odoslané bez pripomienok
Pripomienkovanie materiálu bolo ukončené bez pripomienok.	O	A		
KS TN	

     K návrhu Legislatívneho zámeru kodifikácie súkromného práva sudcovia Krajského súdu v Trenčíne nemajú pripomienky.	O	A		
KS KE	Legislatívny zámer kodifikácie súkromného práva 

K R A J S K Ý   S Ú D   V  K O Š I C I A C H 
Štúrova č. 29, 041 51  Košice, Tel.: 055/72 69 111, Fax.: 055/72 69 221 
 
1 SprV/688/2008					                 V Košiciach dňa 17.9.2008 

 

 
 
Portál právnych predpisov 
Ministerstvo spravodlivosti 
Slovenskej republiky 
Župné námestie č. 13 
 
B r a t i s l a v a 
 
K číslu: 18913/08-110 

 
VEC 
Legislatívny zámer kodifikácie súkromného práva – pripomienky 
 
	Po oboznámení sa s legislatívnym zámerom kodifikácie súkromného práva (ďalej len „LZ-KSP“) dovoľujeme si predostrieť tieto pripomienky: 
 
I. Do „LZ-KSP“, osobitne do časti pod písm.“B“ Koncepcia navrhovaného riešenia a pod písm. „C“ Hodnotová orientácia kódexu, odporúčame zakomponovať to, že táto koncepcia má za cieľ: 
-	rehabilitovať súkromné právo 
-	opustiť paternalistickú koncepciu „vševedúceho“ štátu, 
-	koncepciu Občianskeho zákonníka vybudovať na jusnaturalistickom základe, (kde pri aplikácii a interpretácii práva bude zverená významná úloha nezávislým súdom),  
-	etablovať Občiansky zákonník ako „chartu súkromného práva“ s tým, že popri ňom už nemajú miesto ďalšie „pakódexy komplexných právnych úprav“ a samostatných právnych odvetví. 
 
Prikláňame sa ku koncepcii jednotného Občianskeho zákonníka,(ďalej len „OZ“) ktorého úprava bude v sebe integrovať všetky základné súkromnoprávne vzťahy, vrátane obchodných záväzkových právnych vzťahov a vzťahov vznikajúcich medzi podnikateľmi a spotrebiteľmi, (ktorá sa označuje ako monistická koncepcia). 
 
	Aj podľa nášho skromného názoru, kodifikácia súkromného práva by sa mala uberať „komercializáciou OZ“ a nemalo by sa „počítať“ s dvoma zákonníkmi, t.j. s „OZ“ a Obchodným zákonníkom. Mal by existovať len kódex súkromného práva „OZ“ (charta súkromného práva). 
 
	Poznajúc (čiastočne) argumenty predstaviteľov vedy obchodného práva a (netušiac o ich inom vplyve) pre prípad, že spomínaná koncepcia jednotného (či integrovaného) Občianskeho zákonníka (OZ) nebude akceptovaná, potom zastávame názor, že by mala existovať jednotná právna úprava záväzkového práva v „OZ“. 
 
	K návrhu nových vecných riešení (všeobecne) na č.l. 18, odporúčame aj zákon č. 34/2002 Z.z. o nadáciách (a pripravovanom zákone o spolkoch) zaradiť do kódexu (OZ). Domnievame sa, že táto úprava „nezaťaží“ kódex, ba práve naopak, urobí ho ucelenejším a kompaktnejším. Argumentom proti tomuto zaradeniu nemôže byť to, že uvedený zákon obsahuje 43 paragrafov, resp., že sa často mení. 
 
	Vysoko pozitívne hodnotíme zámer predkladateľa o implementáciu európskeho súkromného práva do OZ uvedenú v časti „E“ na č.l. 24-27. Z tohto elaborátu totiž vyplýva, že predkladateľovi nejde len o aproximáciu príslušných smerníc, ani o zohľadnenie významných projektov (ktoré sú označené ako súkromné iniciatívy – UNIDROIT – zásady medzinárodných obchodných zmlúv, PECL – princípy európskeho zmluvného práva, PETL – princípy európskeho deliktuálneho práva), ale sleduje aj európsku úroveň – občianske právo kodifikované i v iných štátoch Európskeho hospodárskeho priestoru (viď inšpirácie holandskej, nemeckej a maďarskej integrovanej úpravy spotrebiteľského práva). 
 
	Je nepopierateľnou skutočnosťou, že implementácia smerníc EÚ mimo OZ vedie k rozptylu a roztrieštenosti.  
 
II. Osnova návrhu OZ  
 
PRVÁ ČASŤ – všeobecná časť – bod 2. základné zásady (na č.l. 35-37) 
 
V uvedenej časti sa princípy a zásady stotožňujú. 
Podľa nášho skromného názoru je treba urobiť rozdiel medzi princípmi a zásadami. 
 
	Odporúčame základné princípy a zásady, na ktorých bude kódex OZ budovaný nielen označiť, ale aj podrobne rozviesť a definovať (už) v návrhu OZ. 
 
	Totiž vymenované princípy a zásady nie sú samoúčelné, ale majú mimoriadny interpretačný význam.  
 
K bodu 4.2 Veci hmotné (na č.l. 37) 
 
	Pod bodom 4.2.2 sa konštatuje, že za nehnuteľnosť sa budú považovať aj „byty a nebytové priestory“. 
 
	Nevedno prečo navrhovaný kódex OZ túto problematiku nebude upravovať. Argumentácia, že táto problematika má „viaceré špecifiká“ a preto bude naďalej upravená osobitným zákonom je málo presvedčivá. 
 
	Domnievame sa, že bude treba náležite precízovať a definovať rozdiely medzi zastupiteľnými a nezastupiteľnými vecami, spotrebiteľnými a nespotrebiteľnými vecami, oceniteľnými a neoceniteľnými vecami (ktoré ani teória náležite nedefinovala), viď bod 4.2.5. A to už nehovoríme o „magickom“ pojme „majetok“, pod bodom 4.2.8. 

 
 
K bodu 12 Právne úkony (na č.l. 44)  
 
	V bode 12.4 (na strane 45) sa konštatuje, že OZ bude reagovať na súčasnú prax......, ako aj na možnosť urobiť podpis elektronickou formou.  
 
	Odporúčame náležite upraviť túto možnosť s prihliadnutím nielen na každodenné poznatky z praxe, ale aj nález ÚS SR z tejto problematiky.  
 
K bodu 12.6. (na č.l. 45) 
 
	Sympaticky vyznieva zásada, že prejav vôle obsahujúci výraz pripúšťajúci rôzny výklad, treba pri pochybnostiach vykladať na ťarchu strany, ktorá ako prvá tento výraz použila, ... Aj  túto zásahu bude treba „dešifrovať“ (lepšie povedané bližšie definovať). 
 
K bodu 15 Premlčanie (na č.l. 46) 
 
	Vysoko pozitívne oceňujeme jednotne upraviť premlčanie práva, ako aj dĺžku všeobecnej premlčacej lehoty na 4 (štyri) roky. 
 
	Domnievame sa, že navrhovaná úprava premlčania  práva pri náhrade škody, nároku na vydanie bezdôvodného obohatenia prinesie „kvalitné ovocie.“ 
 
	DRUHÁ ČASŤ - RODINNÉ PRÁVO  
 
	Zaradenie rodinného práva do samostatnej časti „OZ“ považujeme za správny „čin“. 
 
K bodu 1.5. Zánik manželstva ( č.l. 51 a nasl.) 

	Odporúčame pre prípad rozvodu manželstva bez dokazovania rozvratu (bod 1.5.4.) uviesť ako predpoklad príčinu rozvodu (povahové nezhody, finančné problémy etc.). 
 
	Môžeme sa mýliť, ale príčiny rozvodu (podľa rozsudku o rozvode) sú podstatné pre iný druh súdneho konania, napr. pri rozhodovaní o ďalšom nájme bytu etc.  
 
	Ospravedlňujeme sa za „kacírsky“ návrh resp. odporúčanie, ale dávame na zváženie, či by rozvod manželstva nemohol byť podmienený aj dohodou o vyporiadanie (zákonného) majetkového spoločenstva manželov.  
 
K bodu 2. Rodičia a deti ( druhá hlava) 
 
	Neodporúčame opätovne zaradiť inštitút zapretia otcovstva generálnym prokurátorom.  
 
	Platný zákon o rodine zakotvil právo dieťaťa podať návrh na zapretie otcovstva, ak je to potrebné v jeho záujme a ak uplynula rodičom lehota ustanovená na zapretie otcovstva.  
 
	Od účinnosti tejto úpravy uplynula krátka lehota a tak nebol čas na dôkladnú analýzu tejto úpravy. Najviac treba si uvedomiť citlivosť témy, ktorá sa dotýka len dieťaťa a rodičov.  
 
K bodu 2.4. Výchovné a sankčné opatrenia (č.l. 57) 
 
	Vrelo neodporúčame do rodinnoprávnej úpravy zaradiť problematiku predbežného opatrenia podľa § 75a Občianskeho súdneho poriadku.  
 
	Predbežné opatrenia sú inštitútom procesného kódexu Občianskeho súdneho poriadku.  
 
	V uvedenom procesnom kódexe sú upravené ostatné náležitosti, ktoré musia byť naplnené, aby bolo možné vydať predbežné opatrenie podľa § 75a O.s.p. 
 
	Zaiste v tejto súvislosti sa vynára otázka prečo v kódexe súkromného práva má byť upravené len predbežné opatrenie podľa § 75a O.s.p., a nie aj ďalšie predbežné opatrenie podľa § 76 ods.1 písm.a/,b/ O.s.p.? 
 
K bodu 4.1.1.2. (čl. 60)  
 
	Navrhujeme ponechať v platnosti úpravu zavedenú zákonom č. 36/2005 Z.z. o rodine, ktorý stanovil minimálnu výšku výživného (ktorú je povinný plniť každý rodič bez ohľadu na svoje schopnosti, možnosti a majetkové pomery), ktorá predstavuje 30 % zo sumy životného minima na nezaopatrené neplnoleté dieťa, alebo nezaopatrené dieťa podľa osobitného zákona. Zákon č. 601/2003 Z. z.  o životnom  minime a o zmene a doplnení niektorých zákonov, nerobí v súdnej praxi aplikačné problémy. 

 
	TRETIA  ČASŤ – VECNÉ PRÁVO (čl. 61 a nasl.) 
 
	Odporúčame precízovať inštitút držby, definovať predmet držby a doplniť terajšiu úpravu aj ustanovenie o spoločnej držbe. Podrobne je treba upraviť aj  „detenciu“. 

K bodu 2.4.  Nadobúdanie vlastníckeho práva (čl. 66) 
 
	Pod bodom 2.4.2. sa okrem iného uvádza, že najtypickejším a najrozšírenejším spôsobom nadobudnutia vlastníckeho práva je nadobúdanie na základe zmluvy. Pokiaľ ide  o dvojfázovosť procesu nadobúdania vlastníckeho práva zmluvou, možno vo vzťahu k nehnuteľnostiam uvažovať o určitých modifikáciách. 
 
	Spomína sa aj možnosť zavedenia preventívnej kontroly zmlúv o prevode nehnuteľnosti prostredníctvom formy notárskej zápisnice  alebo autorizovania  zmluvy advokátom. 
 
	Stotožňujeme sa s predkladateľom legislatívneho zámeru, že optimálnym  riešením  zavŕšenia procesu  nadobudnutia vlastníckeho práva k nehnuteľnostiam  by bolo rozhodovanie o vklade súdom. 
 
	Rekodifikácia OZ je ideálnou možnosťou, ako tento  proces dostať tam „kam patrí“. Rozhodnutie o vklade vlastníckeho práva resp. o zamietnutí návrhu na vklad by sa doručovalo účastníkom zmluvy a ich právnym zástupcom.  (Kataster nehnuteľností by viedol príslušný okresný súd a proces rozhodovania by sa upravil v procesnom predpise).  
 
	Pri tomto spôsobe rozhodovania súdom, odpadli by akékoľvek úvahy o falšovaní plných mocí, podvodných prevodoch nehnuteľností a pod. 

 
K bodu 3.  Vecné práva k cudzej veci (čl. 68 a nasl.) 
 
	Osobitne je treba kvitovať snahu o úpravu „práva stavby“ v bode 3.2. (čl.68), a „práva cesty“ v rámci vecných bremien bod 3.3.2. písm. b/.  
 
	Vítame snahu o precízovanie inštitútu vecných bremien. 

K bodu 3.4.2. Vznik záložného práva (čl. 71) 
 
	Odporúčame precízovať terminológiu v oblasti záložných práv (osobitne termínov zriadenia a vzniku záložného  práva) a doplnenie úpravy o „podzáložné právo“, ktoré v „OZ“ absentovalo.  

 
ŠTVRTÁ ČASŤ – DEDIČSKÉ PRÁVO 
 
	Odporúčame zaviesť ďalší dedičský titul – dedičskú  zmluvu a upraviť obsahové náležitosti  (tohto dvojstranného právneho úkonu pre prípad smrti). 
 
	Zároveň odporúčame namiesto terminológie „odmietnutia dedičstva“ zaviesť terminológiu „vzdania sa dedičstva“. Patríme medzi stúpencov zavedenia ďalšieho – nového – inštitútu „zrieknutia sa dedičstva“. 
 
K bodu 2.  dedením zo závetu – čl. 76  
 
	Odporúčame alternatívu II. závet a dedičská zmluva 
 
	Stotožňujeme sa s návrhom na zavedenie inštitútu -  náhradníctva. Išlo o inštitút, ktorý u nás platil, až do roku 1950. 

PIATA ČASŤ – ZÁVÄZKOVÉ PRÁVO  (čl.78 a nasl.) 
 
	Vítame snahu predkladateľa o precízovanie pojmov v tejto časti. 
 
	 S potešením sme prijali zmenu, že namiesto „návrhu“ na uzavretie zmluvy sa odporúča používanie termínu „ponuka“. 
 
	Domnievame sa, že tento termín „ponuka“ je presnejší a adekvátnejší nielen preto,  že sa tento termín používa v čl. 2.2, II. hlavy UNIDROIT, ale preto, že tento termín „ponuka“ zodpovedá klasickej právnej terminológii a jednoducho i presne vyjadruje o čo  ide.  Oferent ponúka inému uzavretie zmluvy. 
 
	A to už nehovoríme o tom,  ako je tento termín vyjadrený v iných  európskych jazykoch. Napr. v anglickom jazyku – offer -, francúzskom-offre, španielskom-oferta, talianskom-offerta,  nemeckom-Angebot. 

K bodu 1.2.7. – čl. 80  
 
	Odporúčame pri odplatných zmluvách zaviesť maximálnu výšku úrokov a zároveň ponechať v platnosti zásadu „laesio enormis“. 
 
	Navrhujeme nielen zákonné, ale aj zmluvné úroky určiť percentuálnou mierou, a tým sa de iure  vymedzí aj  hranica „úžery“.  

K bodu 2. Spoločné práva a povinnosti (čl. 84 a nasl.) 
 
Nech je nám odpustené, ale  do pozornosti predkladateľa dávame „malú“ nepresnosť v texte – bod 4.1.-omeškanie dlžníka, kde sa navrhuje z textu (platného) § 517 OZ vynechať slovo „riadne“ (čl. 86).  
 
	Pri zodpovednosti za vady (bod 4.2 – čl. 87) sa už konštatuje, že zákon musí striktne rozlišovať medzi prípadmi, keď dlžník neplní včas a keď neplní riadne. 
 
	K bodu 5. Zabezpečenie pohľadávok 
 
	Odporúčame precízne upraviť inštitút zmluvných pokút (bod 5.1-čl.88) a zabezpečovací prevod  práva (zabezpečenie prevodom práva) – (bod 5.5.-č.l. 88-89). 

K bodu 5.7. Zábezpeka 
 
Neodporúčame tento inštitút vypustiť, lebo z koncepčného hľadiska tento inštitút má svoje opodstatnenie. Treba ho ale precízovať.  

 
ZÁVÄZKY ZO ZMLÚV A INÝCH PRÁVNYCH ÚKONOV (čl. 92 a nasl.). 
 
Odporúčame precízovať právnu úpravu nielen kúpnej, ale aj darovacej zmluvy (osobitne predmetu kúpy a daru). 
 
K bodu 1.3.2. (Darovacia zmluva) 
 
Pri druhej vete textu 1.3.2 došlo pravdepodobne  k nepresnosti, lebo pri darovacej zmluve „ťažko možno  - hovoriť o omeškaní s peňažným plnením ...“. 

 
 
K bodu 1.3.5 – právo na vrátenie daru 
 
Navrhujeme precízovať podmienky na vrátenie daru, ak sa darca ocitne v hmotnej núdzi (č.l. 95). 

K bodu 4.1.1 – Nájom bytu (čl. 97 – 98) 
 
Odporúčame, aby nový „OZ“ obsahoval ustanovenie o možnosti zvýšenia, alebo  zníženia nájomného napriek tomu, že sa takýto postup nedohodol pri vzniku nájmu podľa „Alternatívy č. 1“ zavedením štatistického údaju tzv. „nájomného indexu“, ktorý bude pravidelne zverejňovaný Štatistickým úradom SR. 
 
Je to transparentné a pro futuro sa vyhneme celému radu problémov v rozhodovacej činnosti súdov. 

K bodu 4.2. – Lízingová zmluva (čl. 100) 
 
Odporúčame uplatnil  alternatívu II. upraviť v celom rozsahu (a spolu) lízingovú zmluvu v „OZ“. 

K bodu 2.6. – Spôsob a rozsah náhrady škody (čl. 114 a nasl.) 
 
Odporúčame, ako primárny spôsob náhrady škody upraviť  - reštitúciu - uvedenie do predošlého (predchádzajúceho) stavu. 

K bodu 2.6.15  (č.l. 116) určenia výšky náhrady bolestného a sťaženia spoločenského uplatnenia  bude závisieť od: 
 
Odporúčame Alternatívu II. – rozhodnutia súdu pri posúdení okolnosti jednotlivého prípadu. 
 
Toto sú naše stručné pripomienky, návrhy a odporúčania k „LZ-KSP“. 
 
Chceme touto cestou tlmočiť poďakovanie predkladateľovi tohto „LZ-KSP“ za jeho slušné spracovanie. 
 
Treba poznamenať, že hlavná (systematická) prednosť navrhovaného kódexu spočíva v koncentrácii celého základu súkromného práva v jednom zákone, zvlášť pokiaľ ide o otázky osobného statusu, rodinného práva, vecných práv i práv obligačných.  Pokiaľ ide o obligačné práva, odstraňuje sa touto osnovou dualizmus záväzkového práva obchodného a neobchodného a do jedného zákona sa sústreďujú všetky zmluvné typy. 
 
Nespornou prednosťou tohto návrhu je prehľadnosť a možnosť dobrej orientácie. 
 
Domnievame sa, že s rozsahom (osnovy) nie je to také strašné, ako sa to môže na prvý pohľad zdať. 
 
Pre úplnosť by sme chceli poznamenať, že je treba si uvedomiť, čo schematizmus v úprave jednotlivých inštitútov priniesol (a prináša): 
 
Hrubopovedané – nečakané zvraty v rozhodovacej činnosti súdov. Čím je zákon „chudobnejší“ (jednoduchší), tým viac je neistoty, ba aj priestoru k svojvoľnému výkladu. 
 
Súdna prax nám dáva na vyššie uvedené celý rad príkladov: Sleduje príslušenstvo právny osud veci hlavnej? Raz áno, inokedy nie. Ako sa premlčuje bezdôvodné obohatenie v obchodnom práve? Raz za dva roky, inokedy za štyri roky etc. 
 
Podľa nášho skromného názoru, zákon (a osobitne kódex) má jasne vyjadriť všetko, čo je  všeobecné a čo sa môže v bežnom živote spravidla vyskytnúť. 
 
	So zjednodušovaním sa  vystačiť nedá, lebo zjednodušovanie vedie k neodôvodneným tvrdostiam.	 
 
	Možno mnoho kolegov bude namietať „LZ-KSP“ z dôvodu, že pôjde o „OZ“, ktorý bude rozsiahly (objemný) a predpokladáme, že bude mať cez 2 500 paragrafov. Treba si ale uvedomiť, čo  „v týchto “ paragrafoch (osnovy)  ponúkne po praktickej stránke. 
 
	V tejto súvislosti by sme len poukázali na to, aby sme si „prezreli“ zákony ktoré budú obsiahnuté v tomto kódexe a „naše“ námietky začnú strácať „argumentačnú silu“. 
 
	Vieme, že sa (ne) patrí poukázať aj na relevantné zahraničné vzory, ktoré sú v „LZ-KSP“ niekoľkokrát  spomenuté.  
 
	Ospravedlňujeme sa za niekoľko-hodinové meškanie, ktoré bolo spôsobené pracovnou zaneprázdnosťou spracovateľa. 
 
	S pozdravom  
 
                                                                                                           JUDr. Imrich Volkai 
                                                                                                        predseda krajského súdu 
 
	O	ČA	Kedze jednotlive pripomienky nie su oddelene, nie je mozne ich vyhodnocovat samostatne. 
K casti B: Dakujeme za pripomienku, navrhovane ciele z textu uz vyplyvaju. K odporucaniu zaradenia zakona o nadaciach do noveho OZ: Pripomienka neakceptovana, museli by sa zaradit aj spolky a zdruzenia pravnickych osob.K záložnému právu: formulacia v leg. zamere je dostatočná.K úprave bytov a nebytových priestorov: pripomienka neakceptovaná, ide o osobitnú a špecifickú úpravu. K špecifikácii nezastupiteľných vecí a pod.: pripomienka neakceptovaná, vzhĺadom na všeobecný charakter leg. zámeru.Právnu úpravu pojmu majetok načrtáva leg. zámer vo všeobecnej časti bode 4.2.8. Pripomienka k právnym úkonom je akceptovaná.K zásade pri rôznom výklade: pripomienka neakceptovaná, leg. zámer ju dostatočne vysvetľuje.K pripomienke pre prípad rozvodu manželstva bez dokazovania rozvratu: pripomienka neakceptovaná, nevystihovalo by to podstatu tohto inštitútu,strany si musia byť vedomé aj ďalších súvislostí s tým spojenými.Podmieňovať rozvod manželstva dohodou o vyporiadaní majetku sa neakceptuje, osobný stav by sa podmieňoval majetkovým.Pripomienka k zaradeniu generálneho prokuratúra sa neakceptuje,aj na základe stanoviska Gen. prokuratúry.K výchovným a sankčným opatreniam: ide o nedorozumenie, úmyslom nie je presun opatrení z OSP, pôjde o komplexnú úpravu zahŕňajúcu zmienku a nasmerovanie na OSP. K minimálnej výške výživného: pripomienka akceptovaná, predkladateľ nemal v úmysle odstrániť každoročné valorizovanie sumy.Odporúčacie pripomienky k dedičskému právu a príklonu k úprave dedičskej zmluve sú akceptované.K pripomienke o výške úrokov aj k spoločným právam a povinnostiam: text bol aj v zmysle pripomienok iných subjektov preformulovaný.K pripomienke o zmluvnej pokute: tento inštitút bude precízne upravený, pričom budeme mať na zreteli platné úpravy v OZ aj ObZ, hoci zákon č. 568/2007 Z. z. zjednotil právnu úpravu v tom zmysle, že sa umožňuje moderačné právo súdu v prípade neprimeranej zmluvnej pokuty.Inštitút zábezpeky bude precizovaný a nevypustí sa.K darovacej zmluve: pripomienka nekaceptovaná, všeobecne je zodpovednosť za omeškanie objektívna, v prípade bezodplatnej zmluvy ( dotýka sa konsenzuálnych darovacích zmlúv) považujeme za odôvodnené zúžiť rozsah zodpovednosti.Precizovať podmienky hmotnej núdze pri vrátení daru: bude v § znení upravené napr. podľa návrhu českej právnej úpravy: hmotná núdza je stav, kedy nie je darca schopný obstarať si nutnu výživu a plniť vyživovacie povinností v zákonnom rozsahu , kritérium stavu , ktorý zakladá právo na vrátenie daru.K náhrade škody: neakceptuje sa, úpravy sa rôznia a rekod. komisia sa priklonila k záveru, že v trhovom hospodárstve je vhodnejšie, aby primárnym spôsobom náhrady bola peňažná náhrada obdobne ako to ustanovujú aj PETL.	
MZ SR	Odoslané bez pripomienok
Odoslané bez pripomienok	O	A		
ÚV SR	K obalu materiálu
V názve materiálu uvedeného na obale navrhujeme slová "legislatívny zámer kodifikácie súkromného práva" nahradiť slovami  "legislatívneho zámeru kodifikácie súkromného práva".	O	ČA	Názov bude zmenený podľa pripomienky Gen. prokuratúry SR.	
ÚV SR	K vlastnému materiálu, I. Legislatívne východiská návrhu Občianskeho zákonníka, A. Stav právnej úpravy a jej zhodnotenie, 6. 1.
Do výpočtu zákonov, ktorým bol novelizovaný Občiansky zákonník, navrhujeme doplniť zákony č. 209/2007 Z. z. a 214/2008 Z. z. 
Zároveň navrhujeme zákon č. 404/2002 Z. z. nahradiť zákonom 404/2004.	O	ČA	V zákone č. 209/2007 Z. z. nenachádza novela OZ. Ostatné zákony boli do textu zapracované.	
ÚV SR	K vlastnému materiálu, II. Osnova návrhu Občianskeho zákonníka, Všeobecná časť, 2. 4.
Navrhujeme slová "nikto nesmie zneužívať svoje práva v rozpore s verejným záujmom" nahradiť slovami "nikto nesmie užívať svoje práva v rozpore s verejným záujmom".	O	N	Ide o parafrázovanie ústavy, pozri čl. 20 ods. 3.	
ÚV SR	K vlastnému materiálu, II. Osnova návrhu Občianskeho zákonníka, Všeobecná časť, 6. 5.
V časti  6. 5 sa uvádza, že ochranné liečenie sa môže uložiť aj rozhodnutím civilného súdu, ktorý rozhodol o pozbavení alebo obmedzení spôsobilosti na právne úkony z dôvodu chorobnej závislosti na požívaní alkoholických nápojov. Ide najmä o prípady, keď sa maloletý odmieta podrobiť liečeniu, pričom rodičia na takomto ochrannom liečení trvajú.  Je potrebné pri takomto obmedzení osobnej slobody (v tomto prípade dieťaťa) brať do úvahy  záväzky, ktoré pre SR vyplývajú z medzinárodných zmlúv na ochranu práv detí, k porušeniu ktorých by mohlo dôjsť zo strany súdu jeho rozhodnutím. 	O	N	Súdy musia vždy prihliadať na medzinárodné zmluvy, ktorými je SR viazaná.	
ÚV SR	Všeobecne 
Navrhujeme zaviesť legislatívnu skratku pre "návrh Občianskeho zákonníka z roku 1998" a uvádzať ju jednotne v celom texte.	O	N	Keďže viaceré subjekty namietali, že nepoznajú obsah návrhu Občianskeho zákonníka z roku 1998, nahradil sa odkaz na tento materiál opisným textom obsahu ustanovení tam, kde to bolo žiadúce.	
ÚV SR	K návrhu uznesenia vlády SR, Bod A. 1.
Navrhujeme slová "legislatívny zámer kodifikácie súkromného práva" nahradiť slovami "návrh legislatívneho zámeru kodifikácie súkromného práva", keďže uvedený materiál je návrhom legislatívneho zámeru.	O	N	Pozri vzor uznesenia k leg. zameru http://www.vlada.gov.sk/1670/uznesenia-sablony-a-vzory.php	
ÚV SR	K vlastnému materiálu, Darovacia zmluva
V časti 1. 3. 2. navrhujeme yypustiť vetu "Pri omeškaní s peňažným plnením, povinnosť  platiť úroky  sa obmedzí na zavinené omeškanie  dlžníka."  
 
Odôvodnenie: Pravdepodobne ide o chybu, keďže táto veta s problematikou darovacej zmluvy nesúvisí.	O	N	Na  navrhovanom znení trváme, všeobecne je zodpovednosť za omeškanie objektívna, v prípade bezodplatnej zmluvy ( dotýka sa konsenzuálnych darovacích zmlúv) považujeme za odôvodnené  zúžiť rozsah zodpovednosti.	
ÚV SR	K vlastnému materiálu, II. Osnova návrhu Občianskeho zákonníka,  všeobecná časť, 6. 3. 
V časti  6. 3  sa uvádza ako právna skutočnosť, ktorej následkom je zánik manželstva, zmena pohlavia. Uvedené ustanovenie je potrebné bližšie špecifikovať – moment a forma zániku dobrovoľnosť zmeny pohlavia (nie následok úrazu), právne následky, vzájomný vzťah medzi bývalými manželmi (vyživovacia povinnosť, výhody plynúce zo sociálneho zabezpečenia atď.). 	O	N	Pre účely leg. zámeru postačí táto všeobecná formulácia. Ďalšie následky budú formulované v § znení.	
ÚV SR	K vlastnému materiálu, II. Osnova návrhu Občianskeho zákonníka, Rodinné právo, 2. 2. 2. 3.
Z dôvodu lepšej prehľadnosti, navrhujeme túto časť prepracovať tak, aby sa dalo jednoznačne určiť, či ide o terajšiu alebo o  navrhovanú úpravu.	O	N	Časť 2.2.2.3 považujeme v rovine jej väzby na platnú právnu úpravu za dostatočne spracovanú.	
ÚV SR	K návrhu uznesenia vlády SR, Názov
Navrhujeme slová "k legislatívny zámer kodifikácie súkromného práva" nahradiť slovami "k návrhu legislatívneho zámeru kodifikácie súkromného práva".	O	A	Chyba nastala automatickým generovaním názvu Portálom, na odstránení problému v systéme sa bude pracovať.	
ÚV SR	K vlastnému materiálu, II. Osnova návrhu Občianskeho zákonníka, Záväzkové  právo, Bankové zmluvy
Navrhujeme vetu "Úprava zmluvy o vkladných knižkách je obsiahnutá v Občianskom zákonníku." nahradiť vetou "Úprava zmluvy o vklade je obsiahnutá v Občianskom zákonníku." 	O	A		
ÚV SR	K vlastnému materiálu, II. Osnova návrhu Občianskeho zákonníka, Rodinné právo, 2. 4. 4. a  2. 4. 5. 2.
Navrhujeme slovné spojenie "pozbavenie rodičovských práv"  nahradiť spojením "pozbavenie výkonu rodičovských práv", keďže pozastaviť, pozbaviť a obmedziť možno len výkon rodičovských práv.	O	A	Text upavený v zmysle pripomienky.	
ÚV SR	K vlastnému materiálu, II. Osnova návrhu Občianskeho zákonníka, Vecné právo, 3. 3. 2.
Navrhujeme v písmenách a) a b) uviesť správne označenie paragrafov, konkrétne "§ 151n" a "§ 151o" a zároveň navrhujeme, v písmene d), uviesť správne číslo zákona, konkrétne "526/2002 Z. z.". 
 
Upraviť označenia paragrafov navrhujeme aj v časti 3. 4. 3.	O	A		
ÚV SR	K vlastnému materiálu, II. Osnova návrhu Občianskeho zákonníka, Vecné právo, 2. 4. 4.
Navrhujeme preformulovať túto časť, keďže nemožno stotožnovať pojem "vec nikoho (res nullius)", s "vecou opustenou". 	O	A		
ÚV SR	K vlastnému materiálu, II. Osnova návrhu Občianskeho zákonníka, Rodinné právo, 2. 1 .1.
V časti  2.1.1.  sa uvádza prípad surrogačnej matky, pričom sa vychádza z právnej úpravy, ktorá je v prospech ženy, ktorá dieťa porodila zavedením zásady, podľa ktorej „Matkou dieťaťa je žena, ktorá dieťa porodila. Akékoľvek zmluvy, ktoré budú v rozpore s uvedeným pravidlom sú neplatné.“. Návrh je však zmätočný v tom, že v ďalšom texte  sa uvádza, že „Vzťahuje sa na prípady náhradného materstva, keď iná žena vynosí a porodí dieťa pre inú ženu, ktorá sa na základe ich dohody stane matkou.“. Okrem toho je potrebné uviesť, že predložený návrh zrejme nevyhnutne nesleduje najlepší záujem dieťaťa tak, ako to vyžaduje najmä Dohovor o právach dieťaťa a z uvedeného hľadiska je žiaduce návrh špecifikovať. 	O	A		
ÚV SR	K obalu materiálu
Navrhujeme do obsahu materiálu doplniť bod  "6. doložka zlučiteľnosti" , keďže táto doložka je súčasťou uvedeného materiálu.	O	A		
ÚV SR	K vlastnému materiálu, II. Osnova návrhu Občianskeho zákonníka, Rodinné právo, 1.
Navrhujeme doplniť zmienku o úprave zdanlivého (neexistujúceho) manželstva.	O	A	Text bude doplnený v zmysle pripomienky.	
ÚV SR	K vlastnému materiálu, II. Osnova návrhu Občianskeho zákonníka, Záväzkové  právo, 1. 2. 9.
Navrhujeme slová "platnosť zmluvy" nahradiť slovami "neplatnosť zmluvy".	O	A		
ÚV SR	K vlastnému materiálu, II. Osnova návrhu Občianskeho zákonníka, Dedičské právo, 3. 3.
Navrhujeme túto časť, resp. vetu vypustiť. Vzhľadom na obsah vyššie uvedených častí sa nám javí ako zbytočná. 	O	A		
ÚV SR	K vlastnému materiálu, Zmluva o obstaraní zájazdu
V časti 6. 1 .2. navrhujeme upraviť označenie uvedenej  smernice na  "90/314 EEC", prípadne uviesť jej  celý názov.	O	A		
ÚV SR	K vlastnému materiálu, Podnájom
Časť 4. 1. 4.  navrhujeme označiť ako "Podnájom bytu". 
 
Odôvodnenie: Keďže sa v materiáli rozlišuje nájom bytu a nájom domu a text tejto časti navrhuje úpravu podnájmu bytu.	O	A		
ÚV SR	K vlastnému materiálu, Pracovná zmluva a dohody o výkone práce 
Navrhujeme vetu "v návrhu nového OZ nebude zmienka o tomto súkromnoprávnom type zmlúv s odkazom na Zákonník práce." nahradiť vetou "V návrhu nového OZ bude zmienka o tomto súkromnoprávnom type zmlúv s odkazom na Zákonník práce.".  
 
Odôvodnenie: Z textu tak, ako je navrhovaný vyplýva, že stále v podstate ide o I. alternatívu. Prípadne navrhujeme upraviť text bodu  3.  jednoznačne (podľa zámyslu navrhovateľa).	O	A		
ÚV SR	k vlastnému materiálu, Darovacia zmluva
V časti 1. 3. 4. navrhujeme slová "prechádza právo dar odvolať" nahradiť slovami "prechádza právo na vrátenie daru". 
 
Odovodnenie: Vyššie uvedené navrhujeme z dôvodu zosúladenia textu s navrhovanou terminológiou.	O	A		
ÚV SR	K vlastnému materiálu, I. Legislatívne východiská návrhu Občianskeho zákonníka, F. Občiansky zákonník a medzinárodné zmluvy, 2.
Navrhujeme slová "Protokol 1990 k Dohovoru" nahradiť slovami "Protokol  1999 o zmene Dohovoru".	O	A		
ÚV SR	K vlastnému materiálu, II. Osnova návrhu Občianskeho zákonníka, Dedičské právo, 2. 10.
Navrhujeme slová "testovacej slobody poručiteľa" nahradiť slovami "testamentárnej slobody poručiteľa".	O	A		
ÚV SR	K vlastnému materiálu, Zánik záväzku smrťou
V časti 6. 11. navrhujeme slová " Zvýrazniť zánik, len na prípady, ak nejde o osobné plnenie zo strany dlžníka a ak nejde o právo" nahradiť slovami "Zvýrazniť zánik, len na prípady, ak ide o osobné plnenie zo strany dlžníka a ak ide o právo".  
 
Odôvodnenie: Text v tejto časti je formulovaný nesprávne.	Z	A		
ÚJD SR	K Doložke zlučiteľnosti – k bodu 3 a)
Žiadame v rámci primárneho práva doplniť „ čl. 2 písm. f) a kapitoly V., VI., VII. a VIII. Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu (Zmluva o Euratom) v platnom znení.“. 
 
Odôvodnenie: Zmluva o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu (Zmluva o Euratom) v platnom znení ako platná zakladajúca zmluva je významným prameňom primárneho práva (jej platnosť nie je stanovená na určitú dobu a ukončenie jej platnosti nepredpokladá ani Lisabonská zmluva, práve naopak, vo vyhláseniach členských štátov odporúča jej modernizáciu). Preto upozorňujeme na skutočnosť, že v súlade s čl. 2 písm. f) Zmluvy o Euratom Spoločenstvo Euratom vykonáva právo vlastníctva v oblasti osobitných štiepnych materiálov v rozsahu priznanom v kapitole VIII Zmluvy Euratom. Článok 56 Zmluvy o Euratom upravuje režim vlastníctva osobitných štiepnych materiálov, ktoré sú vyrábané alebo dovážané členským štátom, fyzickou alebo právnickou osobou a podliehajú kapitole VII Zmluvy Euratom.  Okrem toho má podľa čl. 52 ods. 2 písm. b) výlučné právo uzatvárať zmluvy o dodávkach rúd, zdrojových materiálov alebo osobitných štiepnych materiálov (ďalej len “jadrové materiály“) z členských štátov alebo z tretích štátov len Agentúra zriadená za týmto účelom Zmluvou o Euratom (čl. 53 až 56 Zmluvy Euratom) – tzv. Nuclear Supply Agency. Agentúra má tzv. právo opcie na jadrové materiály vyrábané na území členských štátov. 
V zmysle čl. 57 právo opcie Agentúry (ktorá prakticky vykonáva práva Spoločenstva Euratom) zahŕňa: 
a) nadobúdanie práv používať a spotrebovávať osobitné štiepne materiály vyrábané alebo dovážané členským štátom alebo fyzickou alebo právnickou osobou, ktoré podliehajú kontrole bezpečnosti , 
b) nadobúdanie vlastníckeho práva vo všetkých ostatných prípadoch. 
Agentúra vykonáva svoje právo opcie uzatváraním zmlúv s výrobcami rúd, zdrojových materiálov alebo osobitných štiepnych materiálov s výnimkami podľa článku 66 Zmluvy Euratom. Na základe uvedených platných a účinných ustanovení Zmluvy o Euratom sa domnievame, že tieto ustanovenia majú reštriktívny charakter vo vzťahu k vnútroštátnej právnej úprave režimu vlastníckych práv k jadrovým materiálom.	O	A		
ÚJD SR	K bodu E. samotného legislatívneho zámeru -
Vzhľadom na pripomienku č. 1 a jej odôvodnenie odporúčame tieto skutočnosti zahrnúť a uvádzať aj v bode E. Implementácia európskeho súkromného práva do Občianskeho zákonníka (na str. 24 a nasl.) samotného zámeru.     
	O	N	Táto zmluva nemá všeobecný charakter, bude uvedená len v doložke zlučiteľnosti.	
KS BB	Odoslané bez pripomienok
Odoslané bez pripomienok	O	A		
MDPT SR	
K predmetnému návrhu legislatívneho zámeru nemáme pripomienky. K jednotlivým ustanoveniam, ktoré majú vzťah k Ministerstvu dopravy, pôšt a telekomunikácií sa vyjadríme v ďalšom legislatívnom procese, nakoľko sú tieto ustanovenia formulované vo všeobecnej rovine.	O	A		
MF SR	K čl. II 
K bodu 9
V bode 9 (Poistné zmluvy) podbode 9.2 druhom odseku je potrebné vypustiť vety: „Preberanie smerníc EÚ do právnej úpravy poistenia prebiehalo výberovo, nedôsledne a niekdy aj necitlivo:“ a „Niektoré smernice boli prevzaté neúplne, ale i nepresne (pozri § 788 ods. 4 OZ).“, pretože Ministerstvo financií SR, ako gestor implementácie smerníc EÚ v oblasti poisťovníctva, všetky smernice EÚ upravujúce túto oblasť do právneho systému Slovenskej republiky prebralo včas a v úplnom znení. Zo strany Európskej komisie neboli vznesené výhrady, že by Slovenská republika nedôsledne implementovala niektorú zo smerníc v oblasti poisťovníctva, aj vzhľadom na skutočnosť, že aj v Doložke zlučiteľnosti k zákonu č. 8/2008 Z. z. o poisťovníctve a o zmene a doplnení niektorých zákonov účinnom od 1. apríla 2008 sa konštatuje, že je plne v súlade s právom EÚ. 
	O	A	Text preformulovaný.	
MF SR	K čl. I 
K časti E bodu 1
V časti E bode 1 odporúčam neuvádzať ako všeobecne právne záväzný rámec pre implementáciu európskeho komunitárneho práva Asociačnú dohodu uzatvorenú medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Slovenskou republikou na strane druhej, pretože táto uplynutím desaťročného obdobia odo dňa nadobudnutia jej platnosti pre Slovenskú republiku 1. 2. 1995 podľa čl. 7 tejto dohody, stratila platnosť dňa 1. 2. 2005,  
	O	A		
MF SR	K čl. I 
K časti C
V časti C (Hodnotová orientácia kódexu) bode 1.3 druhej vete odporúčam slovo „fairness“ nahradiť slovom „spravodlivosti“. 
	O	A		
MF SR	Všeobecne
Beriem na vedomie, že návrhom sa  neočakáva vplyv na štátny rozpočet, na rozpočty obcí a rozpočty vyšších územných celkov a prípadné výdavky žiadam zabezpečiť v rámci rozpočtu kapitoly Ministerstva spravodlivosti SR bez dodatočných požiadaviek na štátny rozpočet.	O	A		
MF SR	K čl. II 
K piatej časti
V  piatej časti  (Záväzkové právo) druhej hlave (Záväzky zo zmlúv a iných právnych úkonov): 
a) bode 1. 3 (Darovacia zmluva) podbode 1.3.6 (Účinky uplatnenia práva na vrátenie daru v prípade nevďaku)  odporúčam jednoročnú prekluzívnu lehotu nahradiť najmenej päťročnou lehotou, pretože jednoročná lehota sa javí ako veľmi krátka, 
b) bode 3. (Pracovná zmluva a dohody o výkone práce) odporúčam uplatniť alternatívu I. 
	O	ČA	Lehota bude predľžená avšak nie v pripomienke navrhovanej dĺžke.Viď novú formuláciu v texte leg. zámeru.	
MF SR	K čl. I 
K časti B
V časti B (Koncepcia navrhovaného riešenia) odporúčam slovo „time-sharing“ nahradiť slovami „dovolenkové vlastníctvo“. 
	O	N	Tento pojem je zaužívaný aj v odbornej právnickej literatúre.	
MF SR	Všeobecne
V celom texte návrhu odporúčam uvádzať úplné a presné citácie zákonov a právne záväzných aktov ES a EÚ.	O	N	Presné a úplné citácie aj s odkazom na Úradný vestník sa nachádzajú v doložke zlučiteľnosti. Ďalej čísla a názvy smerníc sa nachádzajú v časti E. Ani v paragrafovom znení sa necituje už raz citovaný právny predpis zakaždým úplnou citáciou.	
MF SR	Všeobecne
Z návrhu nie je zrejmý dôvod ponechania právneho stavu týkajúceho sa úpravy nakladania s osobnostnými a majetkovými právami vyplývajúcimi z duševného vlastníctva, predovšetkým autorského práva, v osobitných predpisoch, pričom sa rovnaký princíp neuplatnil v oblasti rodinného práva. Pri nakladaní najmä s majetkovými právami vyplývajúcimi z duševného vlastníctva vzniká štandardný súkromnoprávny vzťah, ktorý obsahuje minimálne rozdiely voči všeobecnej úprave v Občianskom zákonníku. Je preto potrebné doplniť do návrhu legislatívneho zámeru odôvodnenie navrhovanej úpravy kodifikácie súkromného práva v oblasti duševného vlastníctva. 
 
Vzhľadom  na uvedené odporúčam: 
a) ustanovenia zákona č. 618/2003 Z. z. o autorskom práve a právach súvisiacich s autorským právom (autorský zákon) v znení neskorších predpisov (ďalej len „autorský zákon“) týkajúce sa zmluvy o vytvorení diela vypustiť z autorského zákona a  špecifiká týkajúce sa diel upravených autorským zákonom upraviť v rámci časti nového Občianskeho zákonníka týkajúcej sa zmluvy o dielo,  z dôvodu nadbytočnej duplicity právnej úpravy, ktorá navyše v súčasnom právnom stave, keď existuje osobitná obchodnoprávna úprava zmluvy o dielo, okrem rozporu s legislatívnou praxou, spôsobuje aplikačné problémy (napr. pri posudzovaní práva objednávateľa dielo používať, pri ktorom sa úprava v § 39 ods. 6 autorského zákona a § 558 Obchodného zákonníka rozchádza), 
b) vypustiť úpravu licenčnej zmluvy z autorského zákona a včleniť odlišnosti autorskoprávnej úpravy do úpravy licenčnej zmluvy ako všeobecného zmluvného typu. 
	O	N	Osobitná úprava sa osvedčila. NOvý OZ bude poznať pojem "nehmotná vec, ale podrobnejšiu úpravu práv duševného vlastníctva ani Česká republika nezahrňuje do nového OZ a ani v Európe nie je obvyklé, aby táto úprava bola v OZ.	
MF SR	K čl. II 
K prvej časti
V prvej časti (Všeobecná časť) bode 12 (Právne úkony) odporúčam, vzhľadom na širší rozsah tejto problematiky, zvážiť doplnenie bodu 12. 4  aj o zákon č. 215/2002 Z. z. o elektronickom podpise v znení neskorších predpisov a vyhlášky vydané na jeho vykonanie, pretože tieto určujú technické a organizačné aspekty používania elektronického podpisu vrátane elektronickej podateľne.  
	O	N	Upravovať technické a organizačné aspekty by bolo nadbytočné.	
MF SR	K čl. II 
K druhej časti
V druhej časti (Rodinné právo) bode 1. 5. (Zánik manželstva) odporúčam doplniť ako titul pre zánik manželstva zmenu pohlavia vzhľadom na znenie prvej časti  bodu 6 (fyzické osoby) podbodu 6.3. 
	O	A		
MF SR	K čl. I 
K časti E bod 1.2
V časti E bod 1.2 žiadam doplniť touto citáciou: „ Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES zo dňa 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu (Ú. v. EÚ L 376, 27. 12. 2006)“, ktorá spoluvytvára uvedený regulačný rámec.  
	Z	A		
MF SR	K čl. II 
K bodu 8
V bode 8 (Bankové zmluvy) nesúhlasím s návrhom presunúť úpravu cestovných šekov  do zákona o cenných papierov, pretože svojim charakterom sa cestovné šeky približujú k platobným prostriedkom.	Z	A		
MF SR	K čl. II 
K doložke zlučiteľnosti
Doložku zlučiteľnosti je potrebné dôsledne zosúladiť s bodom 10 Prílohy č. 1b Legislatívnych pravidiel vlády SR, a to 
a) v bode 6, za citáciou smernice Rady 87/102/EHS,  uviesť dodatok „v platnom znení“, pretože táto smernica má dve novelizácie a to smernicu Rady 90/88/ES a smernicu  Európskeho parlamentu a Rady 98/7/ES,  
b) za citácie smernice Rady 87/102/EHS a smernice Rady 93/13/EHS uviesť, že predmetné smernice sú v gestorstve Ministerstva financií SR,                
c) bod 3 písm. a) a bod 6 doplniť citáciou smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES zo dňa 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS, ktorá ma byť transponovaná do 10. mája 2010 a za touto citáciou v bode 6 uviesť, že táto smernica je v gestorstve Ministerstva financií SR. 
	Z	A		
MV SR	V. K ďalším častiam
Vo viacerých bodoch sa predkladateľ odvoláva na vládny návrh Občianskeho zákonníka z roku 1998, čo nepovažujeme za vhodné z toho dôvodu, že legislatívny proces bol poznamenaný nedostatkom časového priestoru najmä pre medzirezortné pripomienkové konanie a obsahoval mnohé nevyriešené vzťahy Občianskeho zákonníka a Obchodného zákonníka. 
V niektorých bodoch sa uvádzajú alternatívne riešenia, ktoré odporúčame rozpracovať aj v návrhu nového Občianskeho zákonníka (až paragrafované znenie umožní zaujať stanovisko k jednotlivým alternatívam).  
Pri spracovaní návrhu Občianskeho zákonníka sa vytvorí aj možnosť zaviesť novú terminológiu (nepracovať s pojmom „vady“, čo je bohemizmus, nepoužívať pojem „peňažný ústav“ ale pojem „banka“ atď). 
	O	A	Odkaz na návrh Občianskeho zákonníka z roku 1998 bude upravený konkrétnym textom.	
MV SR	IV. K časti Vecné právo – str. 61 až 72 
3. K bodu 2.4  
Je potrebné riešiť podrobnejšie nielen režim opustených hnuteľných vecí, ale aj vecí stratených a nájdených, pretože podľa platného právneho stavu je úprava nedostatočná. Najmä bude potrebné ustanoviť, a to v nadväznosti na prechody pôsobností zo štátnych orgánov na obce a vyššie územné celky, kto bude príslušný na prijatie nájdených a stratených vecí. Odporúčame túto povinnosť ustanoviť pre obce, ktoré by sa po uplynutí doby napr. šiestich mesiacov, stali vlastníkmi nájdenej hnuteľnej veci, ak sa vlastník v tejto lehote neprihlási. Zároveň je pravdepodobné, že bude treba určiť hnuteľné veci, ktoré by sa museli stať vlastníctvom štátu. Rovnako je nedostatočná súčasná úprava veci opustených a skrytých. V tejto súvislosti upozorňujeme na skutočnosť, že je potrebné pri úprave týchto vecí v novom Občianskom zákonníku prihliadať na niektoré špecifiká – archeologické nálezy, vraky automobilov, ktoré sú upravené v zákone o odpadoch atď. 
	O	A	Úprava bude precíznejšie upravená.	
MV SR	III. K časti Rodinné právo – str. 47 až 61
3. K bodu 1.4.3 – slová „s úradne overenými podpismi“ nahradiť slovami „a pravosť podpisov musí byť osvedčená“ (viď Notársky poriadok a zákon č. 599/2001 Z. z.). 
	O	A	Text upravený v zmysle pripomienky.	
MV SR	III. K časti Rodinné právo – str. 47 až 61 

4. K bodu 1.5.1 – podľa bodu 6.3 na str. 39 bude zmena pohlavia predstavovať zánik manželstva, čo v bode 1.5.1 absentuje. Zároveň upozorňujeme, že pri takomto zániku manželstva bude treba riešiť aj otázku vyporiadania zákonného majetkového spoločenstva a otázku výkonu rodičovských práv. 
	O	A	Bod 1.5.1 doplnený podľa bodu 6.3.	
MV SR	II. K časti Osnova návrhu Občianskeho zákonníka – všeobecná časť – str. 34 až 47
5. Bod 7. 8 – slová „alebo nevládny“ vypustiť alebo nahradiť slovami „alebo vzhľadom na zdravotné postihnutie nebude schopný prejaviť súhlas“. Nevládny je napríklad človek pripútaný na lôžko, používajúci ortopedické pomôcky atď., čo však nevylučuje jeho úplnú spôsobilosť na právne úkony, t. j. aj prejaviť súhlas. 
	O	A		
MV SR	II. K časti Osnova návrhu Občianskeho zákonníka – všeobecná časť – str. 34 až 47	 

8. Bod 8. 6 vypustiť z dôvodu nadbytočnosti (táto skutočnosť sa uvádza vo viacerých bodoch). 
	O	A		
MV SR	3. Bod 6.3 – vypustiť poslednú vetu.
 Zmena pohlavia je proces (možno určiť iba deň skončenia procesu) a je v záujme fyzickej osoby, aby sa so žiadosťou o zmenu mena a priezviska obrátila na matričný úrad, pričom k žiadosti pripojí potvrdenie zdravotníckeho zariadenia (vládny návrh novely zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 300/1993 Z. z. o mene a priezvisku v znení neskorších predpisov). Rozhodne nemožno uložiť oznamovaciu povinnosť zdravotníckemu zariadeniu, keďže ide o statusovú vec fyzickej osoby. 
 
II. K časti Osnova návrhu Občianskeho zákonníka – všeobecná časť – str. 34 až 47	 
 
	O	A		
MV SR	II. K časti Osnova návrhu Občianskeho zákonníka – všeobecná časť – str. 34 až 47
2. Body 4, 4.1 a 4.4 – zvážiť používanie slovného spojenia „právne predmety“, „predmety práv a povinností“ a „právo ako predmet práv a povinností“. 
	O	A		
MV SR	I. K časti D. Návrh nových vecných riešení (všeobecne) – str. 18 a nasl.
2. Bod 2 – súhlasíme s vytvorením možnosti uzatvárať „manželské zmluvy“ a odporúčame zvýrazniť, že tento nový inštitút pomôže eliminovať spory po rozvode, a to nie len vyporiadanie majetkových vzťahov, ale najmä úpravu pomerov maloletých detí (najmä výživné).	O	A		
MV SR	III. K časti Rodinné právo – str. 47 až 61
2. K bodom 1.1.3 až 1.1.7 – tieto body odporúčame vypustiť vzhľadom na úpravu v osobitných predpisoch (zákon NR SR č. 154/1994 Z. z. o matrikách v znení neskorších predpisov a zákona NR SR č. 300/1993 Z. z. o mene a priezvisku v znení neskorších predpisov). 
	O	ČA	Vypúšťa sa iba bod 1.1.6, je nevyhnutné, aby ostatné body legislatívny zámer obsahoval.	
MV SR	III. K časti Rodinné právo – str. 47 až 61
1. K bodu 1.1.1 – slová „pred určeným orgánom“ nahradiť slovami „podľa osobitných predpisov“. 
	O	ČA	V texte bola zvolená vhodnejšia formulácia.	
MV SR	I. K časti D. Návrh nových vecných riešení (všeobecne) – str. 18 a nasl.
1. Bod 1.1 – tretiu vetu odporúčame upraviť takto: „...tak aj nadácií, ktoré boli pôvodne upravené v Občianskom zákonníku.“ 
			       - štvrtú vetu odporúčame upraviť takto: „... kódex ani právnou úpravou záujmových združení právnických osôb (§ 20f až 20j OZ), ktorá vykazuje verejnoprávne aspekty a ...“. 
	O	ČA	Považujeme tretiu vetu za nadbytočnú a štvrtá veta sa čiastočne akceptuje.	
MV SR	II. K časti Osnova návrhu Občianskeho zákonníka – všeobecná časť – str. 34 až 47	
9. K bodu 9 – slová „privátnych pomerov“ nahradiť slovami „občianskoprávnych vzťahov“ (podľa zámeru rekodifikácie). 
	 
	O	ČA	Namietané slová sú nahradené vhodnejšou formuláciou.	
MV SR	III. K časti Rodinné právo – str. 47 až 61
8. K bodu 3.1.2 – v prípade, že by poručníkom mala byť obec, treba zvýrazniť, že pôjde o prenesený výkon štátnej správy a náklady hradí štát podľa čl. 71 Ústavy Slovenskej republiky.  
	O	N	Detailná právna úprava nie je predmetom legislatívneho zámeru. Prípomienka zároveň presahuje rámec predmetu úpravy pripravovaného občianskeho zákonníka. 	
MV SR	II. K časti Osnova návrhu Občianskeho zákonníka – všeobecná časť – str. 34 až 47
1. V bode 2.1 v prvej a druhej vete vypustiť slovo „ľudských“ (dosiahne sa súlad s II. hlavou Ústavy Slovenskej republiky). 
	O	N	Text je v súlade s II. hlavou 2.dielom Ústavy SR.	
MV SR	III. K časti Rodinné právo – str. 47 až 61
7. K bodu 2.2.2.4 – doplniť o osobitosť „hniezda záchrany“. 
	O	N	Legislatívny zámer nebude zahŕňať uvedenú upravu.	
MV SR	III. K časti Rodinné právo – str. 47 až 61
6. K bodu 2.1 – upozorňujeme, že na určenie rodičovstva môže mať vplyv aj zmena pohlavia, ktorá by mala podľa návrhu znamenať zánik manželstva a teda aj zmenu v rodičovských právach a povinnostiach. 
	O	N	Zmena pohlavia nebude mať vplyv na rodičovské práva a povinnosti a ich výkon.	
MV SR	III. K časti Rodinné právo – str. 47 až 61
5. K bodu 1.5.4 – uvedené tri predpoklady navrhujeme doplniť o štvrtý: 
„d) manželia uzatvoria dohodu o vyporiadaní zákonného majetkového spoločenstva alebo predložia zmluvu o majetkovom spoločenstve“. 
	O	N	Nežaida sa existenciu manželstva ako zväzku výslovne osobnej povahy podmieňovať usporiadaním majetkových vzťahov manželov.	
MV SR	II. K časti Osnova návrhu Občianskeho zákonníka – všeobecná časť – str. 34 až 47
10. K bodu 11.3 – upraviť znenie vzhľadom na vytvorenie registra fyzických osôb, ktoré nie sú spôsobilé na právne úkony. 
	O	N	Register sa nebude upravovať v OZ, upravuje ho OSP s odkazom na Notársky poriadok.	
MV SR	II. K časti Osnova návrhu Občianskeho zákonníka – všeobecná časť – str. 34 až 47	
6. K bodu 8. 2 – slovné spojenie „právnické osoby korporatívnej povahy a právnickej osoby nadačnej povahy“ nepovažujeme za vhodné a odporúčame vyjadriť väzbu na právo združovať sa podľa čl. 29 alebo čl. 37 Ústavy Slovenskej republiky (nadácie, ani neziskové organizácie nepatria medzi právnické osoby, kde ide o ústavou garantované právo združovať sa). 
	O	N	Ide o teoretické pojmy, ktoré sa nebudú vyskytovať v § znení.	
MV SR	I. K časti D. Návrh nových vecných riešení (všeobecne) – str. 18 a nasl.
3. Bod 5 písm. c) – navrhované doplnenie prípadov náhrady škody a nemajetkovej ujmy si žiada spresnenie (aká náhoda?, informácia alebo rada poskytnutá kým?, strata počatého dieťaťa spôsobená nesprávnym poskytnutím zdravotnej starostlivosti alebo inak?, strata radosti z dovolenky je subjektívna napr. aj nepriaznivé počasie a treba ju odlišovať od reklamácie služieb poskytnutých cestovnou kanceláriou). 
	O	N	Spresnenia sa nachádzajú v piatej časti tretej hlave (viď napr. bod 2.1.8.,2.3.2.9.)	
MV SR	II. K časti Osnova návrhu Občianskeho zákonníka – všeobecná časť – str. 34 až 47 

4. Bod 6.4 – podľa platného právneho stavu sa povinná školská dochádzka končí dovŕšením 16. roku veku. 
	O	N	Podľa platného Zákonníka práce § 11 ods. 2 je ustanovená pracovnoprávna spôsobilosť od 15 r. Povinná školská dochádzka nemusí vylučovať uzavretie napr. dohody o brigádnickej práci študentov, ktorým môže byť študent vysokej strednej ako aj základnej školy.	
MV SR	IV. K časti Vecné právo – str. 61 až 72 
2. K bodu 2.3.3 – slovo „plnohodnotná“ nahradiť slovom „primeraná“, čím sa dosiahne súlad s čl. 20 ods. 4 Ústavy Slovenskej republiky. 
	O	N	Primeraná a plnohodnotná sa nevylučujú. Pozri aj pripomienku Gen. prokuratury k tomuto bodu.	
MV SR	IV. K časti Vecné právo – str. 61 až 72
 1. K bodu 2.1.9 – upraviť znenie (slová „občianskoprávny obrat“ sú nevhodné) a zároveň zvážiť doplnenie znenia, že veci vo vlastníctve Slovenskej republiky podľa čl. 4 Ústavy Slovenskej republiky je možné využívať, exploatovať podľa osobitných predpisov (ťažba nerastov podľa banského zákona, budovanie vodných elektrární, riečna plavba). 
	O	N	Ide o leg. zámer nie o paragrafové znenie. Pojem občianskoprávny obrat používal aj napr. Š. Luby.	
MV SR	II. K časti Osnova návrhu Občianskeho zákonníka – všeobecná časť – str. 34 až 47
7. K bodu 8. 4 – namiesto navrhovaného znenia odporúčame úpravu pojmu „štatutárny orgán právnickej osoby“. 
	O	N	Pôjde o zavedenie európskeho trendu v tejto problematike.	
MV SR	III. K časti Rodinné právo – str. 47 až 61
9. K bodu 4.1.1.2 – ustanovenie minimálneho výživného konkrétnou sumou priamo zákonom môže spôsobiť problémy vzhľadom na nebezpečenstvo inflácie, preto odporúčame do návrhu nového Občianskeho zákonníka zapracovať splnomocňovacie ustanovenie na ustanovenie výšky výživného nariadením vlády (operatívnosť a zamedzí sa opakovaná novelizácia kódexu). Zároveň upozorňujeme, že v bode 4. Vyživovacia povinnosť by mala byť riešená aj otázka vyživovacej povinnosti osoby, ktorá zmenila pohlavie (najmä voči dieťaťu). 
	O	N	Predkladateľ mal na mysli obdobné riešenie ako sa navrhuje v pripomienke, na rozporovom konaní s MPSVaR SR sa vyjasnilo, že problém, ktorý v praxi spôsobovala potreba uvádzať konkrétnu sumu bola odstránená novelou Občianskeho súdneho poriadku č. 384/2008 Z. z. a úprava by už nemala byť problematická.	
SOCP	9. Poistné zmluvy (deviaty diel) 
k bodu 9.7 
V nadväznosti na komunitárne právo, navrhovaná úprava počíta so zachovaním kategórie poistenia osôb, do rozsahu ktorej je potrebné zaradiť okrem životného poistenia, úrazového poistenia aj nemocenské poistenie, ktoré možno vykonávať na komerčnom základe.  
V tejto súvislosti, považujeme za potrebné v záujme jednoznačnosti zvýrazniť skutočnosť, že komerčné úrazové poistenie a komerčné nemocenské poistenie sa budú vykonávať nad rozsah úrazového poistenia a nemocenského poistenia, upraveného zákonom č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení v znení neskorších predpisov.	O	N	Domnievame sa, že túto skutočnosť nie je potrebné v zákone osobitne zdôrazňovať. Úrazové poistenia a poistenie nemoci sa považujú zákonom o poisťovníctve za samostatné odvetvia súkromného poistenia. Komerčné poisťovne vykonávajú iba súkromné poistenie a Sociálna poisťovňa verejné poistenie. Samotný zákon o poisťovníctve (č. 8/2008 Z. z.) uvádza, že tento zákon sa netýka výkonu verejných poistení inými subjektmi ako sú súkromné poisťovne.	
SOCP	k bodu 2.6.15
Zásadne nesúhlasíme s možnosťou uplatnenia alternatívy II, aby určenie výšky  náhrady bolestného a sťaženia spoločenského uplatnenia záviselo len od rozhodnutia súdu podľa zváženia okolností jednotlivého prípadu, pretože rozhodovanie o výške náhrad musí vychádzať z odborného  lekárskeho posúdenia bolesti v súvislosti s utrpeným poškodením zdravia,  liečenia a trvalého poškodenia zdravia, vyjadreného v Posudku o bolestnom a  o sťažení spoločenského uplatnenia. 
 
	Z	A	MS SR vypustí alternatívy a nahradí ich na rozporovom konaní dohodnutým textom.	
SOCP	k bodu 2.6.14
Sociálna poisťovňa vyjadruje zásadný nesúhlas so zámerom „zrušiť existujúce obmedzenia zvýšenia náhrady bolestného a sťaženia spoločenského uplatnenia súdom“ . 
Vrátenie sa k  možnosti súdov, rozhodovať o zvýšení náhrady za bolesť a náhrady za sťaženie spoločenského uplatnenia bez akéhokoľvek predpismi určeného obmedzenia náhrad, považujeme za nesprávnu legislatívnu úpravu, ktorá môže viesť k  zneužívaniu takto upraveného inštitútu náhrady za bolesť a náhrady za sťaženie spoločenského uplatnenia, motivovaného záujmami rôznych subjektov zainteresovaných v odškodňovaní škody na zdraví prostredníctvom rozhodovania súdov. Vychádzame z konkrétnych poznatkov Sociálnej poisťovne s uplatňovaním právnej úpravy účinnej do 31. júla 2004, ktorou bola vyhláška ministerstva zdravotníctva a spravodlivosti, Štátneho úradu sociálneho zabezpečenia a Ústrednej rady odborov č. 32/1965 Zb. o odškodňovaní bolesti a sťaženia spoločenského uplatnenia v znení neskorších predpisov, podľa ktorej mohli súdy rozhodnúť o zvýšení náhrady za bolesť a s bez obmedzenia. Jedným z hlavných zámerov novej právnej úpravy (zákona č. 437/2004 Z. z.), ktorou bola s účinnosťou od 1. augusta 2004 nahradená vyhláška, bolo vytvoriť systémový právny rámec na určité limitovanie sumy náhrad za bolesť a najmä náhrady za sťaženia spoločenského uplatnenia, nakoľko v rozhodovaní súdov neboli uplatňované rovnaké zásady a princípy v porovnateľných prípadoch.   

 
	Z	A	Bod 2.6.14 sa vypustí.	
Verejnosť	Pripomienky a návrhy k legislatívnemu zámeru kodifikácie súkromného práva
Pripomienky a návrhy k legislatívnemu zámeru kodifikácie súkromného práva: 
Všeobecná pripomienka: 
	Vzhľadom k pripravovanému legislatívnemu zámeru kodifikácie súkromného práva s poukazom na vývoj práva v Európskej únii a antidiskriminačným opatreniam navrhujeme, aby legislatívny zámer kodifikácie súkromného práva zahŕňal v časti Rodinné právo okrem inštitútu manželstva aj inštitút životného partnerstva dvoch osôb rovnakého pohlavia. Tento inštitút má zabezpečiť právne postavenie párov rovnakého pohlavia v našom právnom systéme bez toho, aby tieto páry boli diskriminované neexistenciou takejto právnej úpravy a aby boli zabezpečené ich ústavné práva - základné práva a slobody a základné ľudské práva a slobody, ktorých ochrana je deklarovaná jednak Ústavou SR a takisto aj v mnohých medzinárodných zmluvách, ktoré SR ratifikovala. Navrhovaná právna úprava inštitútu životného partnerstva dvoch osôb rovnakého pohlavia (ďalej len „životné partnerstvo“) je alternatívou pre ľudí s inou sexuálnou orientáciou oproti inštitútu manželstva, ktorý je výsostne určený len pre vzťah muža a ženy a ktorý týmto inštitútom životného partnerstva nebude nijako dotknutý. 
	Inštitút životného partnerstva je upravený a uplatňuje sa v mnohých, nielen európskych krajinách už od polovice 70tych rokov minulého storočia. Skúsenosti s jeho uplatňovaním potvrdzujú, že nijako nenarušil a ani „neznehodnotil“ inštitút manželstva, ani nijako neovplyvnil demografický vývoj v týchto krajinách. 
	Nová právna úprava inštitútu životného partnerstva je založená za nediskriminácií nielen osôb, ale najmä párov rovnakého pohlavia, ktoré zaujímajú v našej spoločnosti svoje postavenie a ktorá právna úprava bude v sebe zahŕňať najmä tieto základné oblasti : 
1.	Vznik (uzavretie) a zánik životného partnerstva, 
2.	Neplatnosť životného partnerstva a okolnosti vylučujúce uzavretie životného partnerstva, 
3.	Práva a povinnosti životných partnerov, 
4.	Majetkové spoločenstvo životných partnerov, 
5.	Zánik životného partnerstva. 
 
	V nadväznosti na zavedenie inštitútu životného partnerstva je potrebné premietnuť súvisiace zmeny aj do iných nadväzujúcich právnych oblastí a to najmä oblasť pracovného práva, sociálneho práva, daňového práva, správneho práva a pod. 
Ustanovenie inštitútu životného partnerstva v novom kódexe súkromného práva je v plnom súlade s cieľmi a hodnotovou orientáciou navrhovaného kódexu. Návrh na ustanovenie inštitútu životného partnerstva sa opiera najmä o tieto východiská uvádzané v legislatívnom zámere: 
•	Pripravovaný kódex všeobecného súkromného práva má mať ústrednú integrujúcu úlohu pre celú oblasť súkromného práva. (str. 2) .  Vymedzenie  predmetu  právnej  úpravy  v  novom kódexe  je vo všeobecnej rovine ohraničená osobnými a majetkovými právami súkromnoprávnej povahy. (str. 18) 
•	Konštatuje sa, že mnohé závažné obsahové otázky stále ešte v Občianskom zákonníku chýbajú, resp. sú upravené nedostatočne alebo aj v rozpore s požiadavkami a zásadami bežnými v európskych občiansko-právnych kodifikáciách. (str. 8) 
•	V časti o hodnotovej orientácii kódexu sa uvádza, že ideovým základom a právno-filozofickým východiskom pri tvorbe slovenského Občianskeho zákonníka sú v prvom rade všeľudské hodnoty uznávané v demokratických štátoch akými sú individuálna sloboda, rovnosť, ľudská dôstojnosť, solidarita (bratstvo). Kódex sa prihlasuje k Všeobecnej deklarácii o ľudských právach z  roku 1948 (OSN), k Európskemu dohovoru o ľudských právach a slobodách publikovaný pod č. 209/1992 Zb., k Charte základných práv Európskej únie. (str. 14) 
•	Kódex sa prihlasuje k zásade slobodnej autonómie osôb a právnej rovnosti. (str. 15) 
•	Kódex sa prihlasuje k novej sociálnej dimenzii Občianskeho zákonníka, ktorá sa v prvom rade prejaví v niektorých modifikáciách tradičných zásad, na ktorých bude kódex vybudovaný a to v prospech a v záujme ochrany slabšieho subjektu. Preto v právnej úprave sa v patričných súvislostiach zohľadnia zásady európskeho súkromného práva ako sú antidiskriminačná zásada, zásada solidarity, fairness. (str. 15) 
•	Výsledkom navrhovaného riešenia má byť nový Občiansky zákonník, ktorý zabezpečí svojou vhodnou integrovanou úpravou  ochranu a realizáciu základných osobných a majetkových práv a povinností. (str. 16) 
•	Do nového kódexu bude presunutá matéria rodinného práva a zákon č. 36/2005 Z. z. o rodine bude zrušený. Zásadná zmena spočíva v tom, že rodinné právo ako imanentná súčasť všeobecného súkromného práva sa stane organickou súčasťou Občianskeho zákonníka a všetky rodinnoprávne vzťahy či už osobnej alebo majetkovej povahy budú v patričných súvislostiach a nadväznostiach upravené spolu s celým komplexom všetkých osobných a majetkových práv. (str. 19) 
Návrh vychádza aj z potreby úplnej transpozície a aplikácie smernice EP a Rady  2004/38/ES o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá do definície rodinného príslušníka zahŕňa aj životného (registrovaného) partnera a od členských štátov požaduje, aby umožnili vstup a právo pobytu aj životnému (registrovanému) partnerovi a jeho rodinným príslušníkom, a to aj z iných, než členských štátov EÚ. Zo smernice síce nevyplýva priamo povinnosť pre členský štát uzákoniť životné partnerstvá, ale členský štát, ktorý nemá životné (registrované) partnerstvo uzákonené, tým fakticky diskriminuje pri voľnom pohybe osôb osoby, ktoré uzavreli takéto partnerstvo v inom členskom štáte, ako aj ich rodinných príslušníkov a tým vytvára faktickú prekážku voľnému pohybu určitej skupiny osôb. Možnosť uzavrieť životné (registrované) partnerstvo je dnes uzákonená už vo viac ako v polovici členských štátov EÚ (Švédsko, Fínsko, Dánsko, Nemecko, Holandsko, Belgicko, Luxembursko, Francúzsko, Veľká Británia, Írsko, Španielsko, Portugalsko, Slovinsko, Maďarsko, Česko). 
Na prijatie zákonnej úpravy životných partnerstiev vyzval členské štáty vrátane Slovenska aj Európsky parlament vo viacerých uzneseniach, naposledy 2007 - Uznesenie Európskeho parlamentu o homofóbii, v ktorom žiada od členských štátov, aby prijali zákony odstraňujúce diskrimináciu párov rovnakého pohlavia 
 
Pripomienky a návrhy ku konkrétnemu zneniu legislatívneho zámeru: 
Pripomienka č. 1 
 
 V časti G Systematika, bod 2, str. 31 navrhujeme v Druhej časti: Rodinné právo vložiť za Prvú hlavu: „Manželstvo“ novú Druhú hlavu nazvanú „Životné partnerstvo“.  
Vložené znenie novej Druhej hlavy znie: 
„Druhá hlava: Životné partnerstvo 
1.	diel: Uzavretie životného partnerstva 
2.	diel:   Neplatnosť životného partnerstva a okolnosti vylučujúce uzavretie životného   partnerstva a neplatnosť životného partnerstva 
3.	diel: Práva a povinnosti životných partnerov 
4.	diel: Majetkové spoločenstvo životných partnerov 
5.	diel: Zánik životného partnerstva“. 
 
Doterajšia Druhá hlava až Štvrtá hlava sa označia ako Tretia hlava až Piata hlava. 
 
Pripomienka č. 2 
 
V časti G Systematika, bod 2, str. 31 v Druhej časti: „Rodinné právo“ v Štvrtej hlave: „Vyživovacia povinnosť“ navrhujeme za 6. diel: „Výživné a úhrada nákladov nevydatej matke“ vložiť nový 7., 8. a 9. diel, ktoré znejú: „7. diel: „Vyživovacia povinnosť medzi životnými partnermi“, 8. diel: „Vyživovacia povinnosť medzi životnými partnermi po rozdelení životného partnerstva“  a 9. diel: „Vyživovacia povinnosť životných partnerov k dieťaťu jedného zo životných partnerov“. 
 
Doterajší 7. diel sa označí ako 10. diel.  
 
Pripomienka č. 3 
 
V Prvej časti: „Všeobecná časť“, Druhá hlava: „Osoby“, 1. diel: „Fyzické osoby“ navrhujeme  v bode 6.3. na str. 39 za slová „zánik manželstva“ doplniť slová „a životného partnerstva“, keďže zmena pohlavia jedného zo životných partnerov bude mať za následok  zánik životného partnerstva, ak takáto osoba žije v životnom partnerstve.  
 
Pripomienka č. 4 
 
V Druhej časti – „Rodinné právo“ navrhujeme za Prvú hlavu:“ Manželstvo“ vložiť na str. 52 nový bod 2. nazvaný: „Životné partnerstvo (druhá hlava)“. 
 
Doterajšie body 2 až 4 (druhá hlava až štvrtá hlava) sa označia ako body 3 až 5 (tretia až piata hlava) 
 
Nová druhá hlava znie: 
 
„ 2. Životné partnerstvo (druhá hlava) 
 
Navrhuje sa zaradiť nový inštitút životného partnerstva, ktorý zabezpečí dvom osobám rovnakého pohlavia právo uzavrieť zväzok s právami a povinnosťami ustanovenými zákonom.  Ide o nový právny inštitút, ktorý nie je totožný s manželstvom a jeho cieľom je vytvoriť právnu istotu pre trvalé osobné a majetkové vzťahy dvoch osôb rovnakého pohlavia, ktoré sa rozhodnú do takéhoto životného partnerstva vstúpiť. 

2.1.	 Uzavretie životného partnerstva 
 
2.1.1.	Životné partnerstvo je zväzok dvoch osôb rovnakého pohlavia za účelom vytvorenia pevného a trvalého životného a majetkového spoločenstva. 
 
2.1.2.	Životné partnerstvo sa uzatvára spoločným vyhlásením obidvoch životných partnerov na základe dobrovoľného a slobodného prejavu ich vôle urobeného pred určeným orgánom štátu, ktorým bude orgán obce alebo mestskej časti, ktorá vedie matriku – matričný úrad. 
 
2.1.3.	Životní partneri pri uzatváraní životného partnerstva vyhlásia, že dobrovoľne a slobodne uzatvárajú životné partnerstvo ako pevné a trvalé životné a majetkové spoločenstvo. 
 
2.1.4.	Ustanoví sa miestna príslušnosť matričného úradu v závislosti od trvalého pobytu osôb, ktoré chcú uzavrieť životné partnerstvo. 
 
2.1.5.	Pri uzavieraní životného partnerstva urobia osoby uzatvárajúce životné partnerstvo súhlasné vyhlásenie o tom, či si ponechajú svoje doterajšie priezviská alebo či priezvisko jedného z nich bude ich spoločným priezviskom.  Uplatní sa zásada, že životní partneri nemôžu mať viac než dve priezviská. 
 
2.1.6.	Uzavretie životného partnerstva bude podmienené štátnym občianstvom Slovenskej republiky aspoň jedného zo životných partnerov. 
 
2.1.7.	Osoby, ktoré chcú uzavrieť životné partnerstvo, sú povinné predložiť určenému štátnemu orgánu určené doklady a vyhlásiť, že im nie sú známe okolnosti vylučujúce uzavretie životného partnerstva. 
 
2.1.8.	 Evidencia životných partnerstiev bude  registrovaná matričným úradom a to v knihe životných partnerstiev. 
 
2.2.  Neplatnosť životného partnerstva a okolnosti vylučujúce uzavretie životného       partnerstva 
 
2.2.1. Životné partnerstvo je neplatné, ak sa uzavrelo napriek existencii zákonných prekážok. Zákonnými prekážkami sú, ak sa životné partnerstvo uzavrelo so ženatým mužom, alebo vydatou ženou, alebo s osobou, ktorá už žije v životnom partnerstve, taktiež sa životné partnerstvo nemôže uzavrieť medzi predkami a potomkami, medzi súrodencami, ako ani s osobou mladšou ako 18 rokov, s osobou trpiacou duševnou poruchou alebo s osobou pozbavenou spôsobilosti na právne úkony. O neplatnosti rozhodne súd.      
 2.2.2. Životné partnerstvo je neplatné, ak sa uzavrelo v dôsledku bezprávnej vyhrážky alebo omylu týkajúceho sa totožnosti životného partnera. O neplatnosti rozhodne súd na návrh ktoréhokoľvek zo životných partnerov.  
2.2.3. Životné partnerstvo je neplatné, ak pri jeho uzavretí neboli splnené formálne náležitosti. O neplatnosti rozhodne súd na návrh ktoréhokoľvek zo životných partnerov. 
 
2.3.  Práva a povinnosti životných partnerov 
 
2.3.1. 	Životní partneri majú rovnaké práva a rovnaké povinnosti. Sú povinní spolu žiť, byť si verní, vzájomne uznávať svoju dôstojnosť a vzájomne si pomáhať. 
2.3.2. O uspokojovanie potrieb spoločnej domácnosti založenej životným partnerstvom sú povinní sa starať obidvaja životní partneri podľa svojich schopností a možností. 
O veciach spoločnej domácnosti rozhodujú životní partneri spoločne. Ak sa nedohodnú o podstatných veciach, rozhodne na návrh jedného z nich súd. 
 
2.3.3. Každý zo životných partnerov je oprávnený zastupovať druhého partnera v bežných veciach, najmä prijímať za neho bežné plnenia. Konanie jedného zo životných partnerov pri obstarávaní bežných vecí spoločnej domácnosti zaväzuje obidvoch životných partnerov spoločne a nerozdielne. 
 
2.3.4. Upravia sa podmienky spoločného nájmu bytu.  
2.3.5. Životní partneri sa považujú za príbuzných. 
2.4.  Majetkové spoločenstvo životných partnerov 
 
2.4.1. Majetkové vzťahy životných partnerov budú riešené ako majetkové spoločenstvo životných partnerov. Pôjde o spoločenstvo všetkých majetkových práv vecnoprávneho a záväzkovoprávneho charakteru. 
2.4.2. Pred alebo pri uzatvorení životného partnerstva, alebo aj počas trvania životného partnerstva môžu životní partneri usporiadať vzájomné majetkové vzťahy zmluvou (zmluvné majetkové spoločenstvo životných partnerov).  
2.4.3.	V právnej úprave sa v plnom rozsahu uplatní dispozičná autonómia životných partnerov. Životní partneri majú právo usporiadať vzájomné majetkové vzťahy zmluvou (zmluvné majetkové spoločenstvo životných partnerov). Ak tak neurobia, uplatní sa majetkový režim upravený zákonom (zákonné majetkové spoločenstvo životných partnerov). V pochybnostiach sa má za to, že majetok nadobudnutý počas trvania životného partnerstva patrí do zákonného majetkového spoločenstva, pokiaľ sa nepreukáže opak. 
2.4.4. Na platnosť zmluvy o zmluvnom majetkovom vzťahu životných partnerov sa vyžaduje písomná forma s úradne overenými podpismi. Možnosť jej uzavretia nie je časovo obmedzená. Životní partneri môžu uzavrieť zmluvu o majetkovom spoločenstve: 
a)	pred uzavretím životného partnerstva: ide o zmluvu uzavretú s odkladacou podmienkou, že sa životné partnerstvo uzavrie, 
b)	pri uzavieraní životného partnerstva, 
c)	kedykoľvek počas trvania životného partnerstva. V takomto prípade životní partneri sú povinní v zmluve vysporiadať ich doterajšie majetkové spoločenstvo. 
2.4.5. Právna úprava ustanovuje, čo všetko môže byť obsahom zmluvy o majetkovom spoločenstve životných partnerov. Životní partneri sa môžu dohodnúť najmä na systéme oddeleného majetku, pri ktorom každý z nich nadobúda veci a práva samostatne pre seba; pri správe tohto majetku si však môžu upraviť vzájomné zastupovanie a obdobne aj o správe spoločného majetku. Výslovne sa stanoví, že životno-partnerskou zmluvou nemožno vylúčiť ani zmeniť ustanovenia týkajúce sa obvyklého zariadenia domácnosti. 
2.4.6.  Navrhuje sa, aby zákon výslovne vymedzil „obvyklé zariadenie domácnosti životných partnerov“. Bude ho tvoriť súbor hnuteľných vecí, ktoré slúžia k bežnému chodu domácnosti životných partnerov. Životní partneri budú mať k nemu právo bezodplatného užívania bez ohľadu na to, ktorému z nich vlastnícky patrí. 
2.4.7. Zákonné majetkové spoločenstvo životných partnerov nastupuje vtedy, ak životní partneri neuzavreli zmluvu o majetkovom spoločenstve. Na zákonné majetkové spoločenstvo životných partnerov sa uplatnia ustanovenia o zákonnom majetkovom spoločenstve manželov. 
2.4.8. Zánik zákonného majetkového spoločenstva sa upraví predovšetkým v súvislosti so zánikom životného partnerstva, ako aj počas trvania životného partnerstva na základe súdneho rozhodnutia, ak sú na to vážne dôvody.  
 
2.5.  Zánik životného partnerstva 
 
2.5.1. Životné partnerstvo zaniká smrťou alebo vyhlásením životného partnera za mŕtveho. 
2.5.2. Právna úprava zániku životného partnerstva počas života životných partnerov (rozdelenie životného partnerstva) bude vychádzať z princípu kvalifikovaného rozvratu životného partnerstva. Rozumie sa ním taký hlboký a trvalý rozvrat vzťahov medzi životnými partnermi, že už nemožno očakávať obnovenie životno- partnerského spolužitia. Vychádzajúc z kvalifikovaného rozvratu rozdelenie životného partnerstva však bude upravené v dvoch podobách: s dokazovaním rozvratu a bez dokazovania rozvratu. 
2.5.3. V prvom prípade pôjde o rozdelenie životného partnerstva ktoré je prípustné len vtedy, ak sa v súdnom konaní dokáže, že sú splnené zákonom stanovené predpoklady, t.j. existencia kvalifikovaného rozvratu vzťahov medzi životnými partnermi. 
2.5.4. V druhom prípade pôjde o rozdelenie životného partnerstva, ktoré sa zvykne označovať ako dohovorený alebo nesporový zánik. Jeho podstata spočíva v tom, že za splnenia zákonom predpísaných predpokladov kvalifikovaný rozvrat vzťahov sa predpokladá (nevyvrátiteľná domnienka rozvratu) a v súdnom konaní sa jeho existencia nedokazuje.  
Rozdelenie bez dokazovania rozvratu bude prichádzať do úvahy vtedy, ak budú súčasne splnené nasledujúce predpoklady: 
a)	životní partneri aspoň jeden rok pred podaním návrhu na rozdelenie životného partnerstva spolu nežili, 
b)	životní partneri podali spoločný návrh na rozdelenie, alebo druhý životný partner sa k návrhu pripojil, 
c)	životní partneri, ktorí spoločne vychovávajú maloleté deti jedného zo životných partnerov predložili súdu dohodu o úprave pomerov k maloletým deťom na čas po zániku   
 
Pripomienka č. 5 
 
V Druhej časti: „Rodinné právo“, Druhá hlava:“ Rodičia a deti“, bod 2.2 „Osvojenie“ navrhujeme doplniť nový bod 2.2.6., ktorý znie: 
 
2.2.6. Umožní sa osvojenie maloletého dieťaťa životným partnerom, ktorý žije v životnom partnerstve s rodičom dieťaťa, ak s týmto osvojením bude súhlasiť druhý rodič maloletého dieťaťa a životný partner, ktorý je rodičom dieťaťa.  
 
2.2.6.1.  Ak by sa jednalo o maloleté  dieťa staršie ako 12 rokov, tak sa bude vyžadovať aj súhlas osvojovaného dieťaťa. Pred dovŕšením 12. roku veku dieťaťa súd dieťa vypočuje a prihliadne na jeho názor. 
2.2.6.2. Rozhodnutie o osvojení musí byť schválené súdom. 
2.2.6.3. Osvojením maloletého dieťaťa životným partnerom rodiča maloletého dieťaťa zaniká vyživovacia povinnosť druhého rodiča maloletého dieťaťa, a to rozhodnutím súdu na návrh rodiča dieťaťa, ktorému týmto rozhodnutím zanikne vyživovacia povinnosť alebo na návrh druhého rodiča dieťaťa. 
 
Pripomienka č. 6 
 
Navrhuje sa upraviť aj vyživovaciu povinnosť navzájom medzi životnými partnermi jednak počas trvania životného partnerstva, po rozdelení životného partnerstva, ako aj vyživovaciu povinnosť životných partnerov k dieťaťu jedného zo životných partnerov. 
 
V Druhej časti: „Rodinné právo“, štvrtá hlava „Vyživovacia povinnosť“ sa za bod 4.1.6 dopĺňajú nové body 4.1.7 a 4.1.8, ktoré znejú: 
 
„4.1.7. Životní partneri majú vzájomnú vyživovaciu povinnosť. 	Ak jeden zo životných partnerov túto povinnosť neplní, súd na návrh niektorého z nich určí jej rozsah tak, aby životná úroveň oboch partnerov bola v zásade rovnaká. Pri rozhodovaní o určení rozsahu vyživovacej povinnosti súd prihliadne na starostlivosť o domácnosť. Vyživovacia povinnosť medzi životnými partnermi predchádza vyživovaciu povinnosť detí voči rodičom. 
 
4.1.8. Ustanoví sa vyživovacia povinnosť medzi životnými partnermi, ktorých životné partnerstvo bolo rozdelené. Životný partner, ktorý nie je schopný sám sa živiť, môže žiadať od bývalého životného partnera, aby mu prispieval na primeranú výživu; ak nedôjde k dohode, môže o rozhodnutie požiadať súd. Vyživovacia povinnosť by trvala najviac 5 rokov po rozdelení životného partnerstva. 	Právo na príspevok na výživu zanikne, ak oprávnený životný partner uzavrie nové životné partnerstvo alebo manželstvo alebo ak povinný životný partner zomrie. 
 
Pripomienka č. 7: 
 
Do Štvrtej časti „Dedičské právo“ Tretia hlava: „Dedenie zo zákona“ bod 3.1 posledná veta znie: „V dôsledku ustanovenia nového právneho inštitútu životného partnerstva je potrebné doplniť do okruhu zákonných dedičov životných partnerov, a to rovnako, ako sú do týchto skupín zaradení manželia; okrem tejto zmeny sa zachová naďalej doterajší systém 4 dedičských skupín.“ 
 
Do dôvodovej správy: 
Rozdiely oproti manželstvu: 
-	Životné partnerstvo môžu uzavrieť len dve osoby rovnakého pohlavia 
-	Hlavným účelom nie je výchova detí, ale vytvorenie životného a majetkového spoločenstva  
-	Uzavretie životného partnerstva nezakladá oprávnenie partnerov na osvojenie si cudzieho dieťaťa 
-	Životné partnerstvo nemožno uzavrieť s maloletou osobou 
 
Vyživovacia povinnosť: 
Ustanovenie vyživovacej povinnosti medzi životnými partnermi aj po rozdelení životného partnerstva je dôležitým aspektom tohto nového právneho inštitútu, ktorým sa 
a)	zvyšuje zodpovednosť partnerov pri uzatváraní životného partnerstva, 
b)	odbremeňuje štát od starostlivosti o bývalého životného partnera, ktorý sa nedokáže sám živiť.	O	N	MS SR hromadnú pripomienku neakceptovalo, rozpor naďalej trvá.	
Verejnosť	Pripomienky a návrhy k legislatívnemu zámeru kodifikácie súkromného práva
Všeobecná pripomienka: 
	Vzhľadom k pripravovanému legislatívnemu zámeru kodifikácie súkromného práva s poukazom na vývoj práva v Európskej únii a antidiskriminačným opatreniam navrhujeme, aby legislatívny zámer kodifikácie súkromného práva zahŕňal v časti Rodinné právo okrem inštitútu manželstva aj inštitút životného partnerstva dvoch osôb rovnakého pohlavia. Tento inštitút má zabezpečiť právne postavenie párov rovnakého pohlavia v našom právnom systéme bez toho, aby tieto páry boli diskriminované neexistenciou takejto právnej úpravy a aby boli zabezpečené ich ústavné práva - základné práva a slobody a základné ľudské práva a slobody, ktorých ochrana je deklarovaná jednak Ústavou SR a takisto aj v mnohých medzinárodných zmluvách, ktoré SR ratifikovala. Navrhovaná právna úprava inštitútu životného partnerstva dvoch osôb rovnakého pohlavia (ďalej len „životné partnerstvo“) je alternatívou pre ľudí s inou sexuálnou orientáciou oproti inštitútu manželstva, ktorý je výsostne určený len pre vzťah muža a ženy a ktorý týmto inštitútom životného partnerstva nebude nijako dotknutý. 
	Inštitút životného partnerstva je upravený a uplatňuje sa v mnohých, nielen európskych krajinách už od polovice 70tych rokov minulého storočia. Skúsenosti s jeho uplatňovaním potvrdzujú, že nijako nenarušil a ani „neznehodnotil“ inštitút manželstva, ani nijako neovplyvnil demografický vývoj v týchto krajinách. 
	Nová právna úprava inštitútu životného partnerstva je založená za nediskriminácií nielen osôb, ale najmä párov rovnakého pohlavia, ktoré zaujímajú v našej spoločnosti svoje postavenie a ktorá právna úprava bude v sebe zahŕňať najmä tieto základné oblasti : 
1.	Vznik (uzavretie) a zánik životného partnerstva, 
2.	Neplatnosť životného partnerstva a okolnosti vylučujúce uzavretie životného partnerstva, 
3.	Práva a povinnosti životných partnerov, 
4.	Majetkové spoločenstvo životných partnerov, 
5.	Zánik životného partnerstva. 
 
	V nadväznosti na zavedenie inštitútu životného partnerstva je potrebné premietnuť súvisiace zmeny aj do iných nadväzujúcich právnych oblastí a to najmä oblasť pracovného práva, sociálneho práva, daňového práva, správneho práva a pod. 
Ustanovenie inštitútu životného partnerstva v novom kódexe súkromného práva je v plnom súlade s cieľmi a hodnotovou orientáciou navrhovaného kódexu. Návrh na ustanovenie inštitútu životného partnerstva sa opiera najmä o tieto východiská uvádzané v legislatívnom zámere: 
•	Pripravovaný kódex všeobecného súkromného práva má mať ústrednú integrujúcu úlohu pre celú oblasť súkromného práva. (str. 2) .  Vymedzenie  predmetu  právnej  úpravy  v  novom kódexe  je vo všeobecnej rovine ohraničená osobnými a majetkovými právami súkromnoprávnej povahy. (str. 18) 
•	Konštatuje sa, že mnohé závažné obsahové otázky stále ešte v Občianskom zákonníku chýbajú, resp. sú upravené nedostatočne alebo aj v rozpore s požiadavkami a zásadami bežnými v európskych občiansko-právnych kodifikáciách. (str. 8) 
•	V časti o hodnotovej orientácii kódexu sa uvádza, že ideovým základom a právno-filozofickým východiskom pri tvorbe slovenského Občianskeho zákonníka sú v prvom rade všeľudské hodnoty uznávané v demokratických štátoch akými sú individuálna sloboda, rovnosť, ľudská dôstojnosť, solidarita (bratstvo). Kódex sa prihlasuje k Všeobecnej deklarácii o ľudských právach z  roku 1948 (OSN), k Európskemu dohovoru o ľudských právach a slobodách publikovaný pod č. 209/1992 Zb., k Charte základných práv Európskej únie. (str. 14) 
•	Kódex sa prihlasuje k zásade slobodnej autonómie osôb a právnej rovnosti. (str. 15) 
•	Kódex sa prihlasuje k novej sociálnej dimenzii Občianskeho zákonníka, ktorá sa v prvom rade prejaví v niektorých modifikáciách tradičných zásad, na ktorých bude kódex vybudovaný a to v prospech a v záujme ochrany slabšieho subjektu. Preto v právnej úprave sa v patričných súvislostiach zohľadnia zásady európskeho súkromného práva ako sú antidiskriminačná zásada, zásada solidarity, fairness. (str. 15) 
•	Výsledkom navrhovaného riešenia má byť nový Občiansky zákonník, ktorý zabezpečí svojou vhodnou integrovanou úpravou  ochranu a realizáciu základných osobných a majetkových práv a povinností. (str. 16) 
•	Do nového kódexu bude presunutá matéria rodinného práva a zákon č. 36/2005 Z. z. o rodine bude zrušený. Zásadná zmena spočíva v tom, že rodinné právo ako imanentná súčasť všeobecného súkromného práva sa stane organickou súčasťou Občianskeho zákonníka a všetky rodinnoprávne vzťahy či už osobnej alebo majetkovej povahy budú v patričných súvislostiach a nadväznostiach upravené spolu s celým komplexom všetkých osobných a majetkových práv. (str. 19) 
Návrh vychádza aj z potreby úplnej transpozície a aplikácie smernice EP a Rady  2004/38/ES o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá do definície rodinného príslušníka zahŕňa aj životného (registrovaného) partnera a od členských štátov požaduje, aby umožnili vstup a právo pobytu aj životnému (registrovanému) partnerovi a jeho rodinným príslušníkom, a to aj z iných, než členských štátov EÚ. Zo smernice síce nevyplýva priamo povinnosť pre členský štát uzákoniť životné partnerstvá, ale členský štát, ktorý nemá životné (registrované) partnerstvo uzákonené, tým fakticky diskriminuje pri voľnom pohybe osôb osoby, ktoré uzavreli takéto partnerstvo v inom členskom štáte, ako aj ich rodinných príslušníkov a tým vytvára faktickú prekážku voľnému pohybu určitej skupiny osôb. Možnosť uzavrieť životné (registrované) partnerstvo je dnes uzákonená už vo viac ako v polovici členských štátov EÚ (Švédsko, Fínsko, Dánsko, Nemecko, Holandsko, Belgicko, Luxembursko, Francúzsko, Veľká Británia, Írsko, Španielsko, Portugalsko, Slovinsko, Maďarsko, Česko). 
Na prijatie zákonnej úpravy životných partnerstiev vyzval členské štáty vrátane Slovenska aj Európsky parlament vo viacerých uzneseniach, naposledy 2007 - Uznesenie Európskeho parlamentu o homofóbii, v ktorom žiada od členských štátov, aby prijali zákony odstraňujúce diskrimináciu párov rovnakého pohlavia 
 
Pripomienky a návrhy ku konkrétnemu zneniu legislatívneho zámeru: 
Pripomienka č. 1 
 
 V časti G Systematika, bod 2, str. 31 navrhujeme v Druhej časti: Rodinné právo vložiť za Prvú hlavu: „Manželstvo“ novú Druhú hlavu nazvanú „Životné partnerstvo“.  
Vložené znenie novej Druhej hlavy znie: 
„Druhá hlava: Životné partnerstvo 
1.	diel: Uzavretie životného partnerstva 
2.	diel:   Neplatnosť životného partnerstva a okolnosti vylučujúce uzavretie životného   partnerstva a neplatnosť životného partnerstva 
3.	diel: Práva a povinnosti životných partnerov 
4.	diel: Majetkové spoločenstvo životných partnerov 
5.	diel: Zánik životného partnerstva“. 
 
Doterajšia Druhá hlava až Štvrtá hlava sa označia ako Tretia hlava až Piata hlava.	O	N	Ide o časť pripomienky duplicitne zverejnenej na Portali, je vyhodnotená pri dlhšej verzii.	
Verejnosť	Pripomienky verejnosti a mimovládnych organizácií k návrhu legislatívneho zámeru kodifikácie súkromného práva 
Do návrhu legislatívneho zámeru kodifikácie súkromného práva a do paragrafového znenia rekodifikovaného Občianskeho zákonníka navrhujeme zakomponovať tieto návrhy: 
 
<p><b>1. 	Úprava záležitostí týkajúcich sa maloletých osôb s dôrazom na ich rozvíjajúce sa schopnosti</b> 
 
V legislatívnom zámere na strane 15 sa uvádza, že nový Občiansky zákonník bude vychádzať zo zásad európskeho súkromného práva a v tejto súvislosti má dôsjť k posilneniu ochrany rodiny a detí, predovšetkým maloletých. Ďalej sa v legislatívnom zámere uvádza, že úprava zastupovania maloletých osôb bude vychádzať zo súčasnej právnej úpravy a pri výkone rodičovských práv a povinností bude zdôraznené, že prvoradým hľadiskom je najlepší záujem dieťaťa (str. 56). Na jednej strane niet pochýb o tom, že štát by mal zabezpečiť maloletým deťom náležitú ochranu a takisto by mal rešpektovať práva a povinnosti rodičov, príp. iných zákonných zástupcov, poskytnúť dieťaťu primerané usmernenie pri výkone ich práv.  Na druhej strane rekodifikácia súkromného práva by sa mala vyhnúť paternalistickým návrhom, ktoré by mohli viesť k obmedzeniu práv maloletých zo strany tretích osôb (napr. rodičov, opatrovníkov či štátnych orgánov), a tým maloletým zabezpečiť lepšiu možnosť viesť plnohodnotný a dôstojný život.  
 
<p>V tejto súvislosti rozhodovanie o veciach týkajúcich sa maloletých je potrebné upraviť v súlade s princípom dôvernosti, právom na zachovanie mlčanlivosti zo strany tretích osôb a zásadou, aby sa pri rozhodovaní o veciach týkajúcich sa maloletej osoby prihliadalo na jej rozvíjajúce sa schopnosti. Ukazuje sa, predovšetkým z rozhodovacej praxe zahraničných súdov  a medzinárodných kvázi súdnych orgánov , že čím ďalej tým viac sa pri rozhodovaní o otázkach týkajúcich sa dieťaťa kladie dôraz na jeho rozvíjajúce sa schopnosti (tzv. evolving capacities of the child). Táto zásada sa čoraz častejšie uplatňuje napríklad v zdravotníckom práve, kde súdy prihliadli na schopnosť maloletej osoby dať tzv. informovaný súhlas s niektorými službami reprodukčného zdravia.  Podobne aj Výbor OSN pre práva dieťaťa upozornil, že „ak je dospievajúca osoba dostatočne vyspelá, má sa informovaný súhlas obdržať od samotnej dospievajúcej, kým rodičia by mali byť informovaní len vtedy, ak je to v „najlepšom záujme dieťaťa“ (čl. 3 Dohovoru)“  a zároveň uviedol, aby sa pri posudzovaní toho, či je dospievajúca osoba spôsobilá samostatne rozhodnúť o veciach týkajúcich sa jej/jeho zdravia, venovala náležitá pozornosť rozvíjajúcim sa schopnostiam tejto osoby. 
 
<p>Preto pri úprave zastupovania maloletých osôb, rozhodovania o veciach týkajúcich sa dieťaťa a úprave výkonu rodičovských práv a povinností (bod 2.3., str. 55 a nasl. leg. zámeru) je dôležité zdôrazniť a prihliadať nielen na zásadu najlepšieho záujmu dieťaťa, ale aj zásadu rozvíjajúcich sa schopností dieťaťa (pozri články 5 a 14 Dohovoru o právach dieťaťa a príslušné všeobecné odporúčania Výboru pre práva dieťaťa).  
 
<p><b>2. 	Dôraz na medzinárodné ľudskoprávne zmluvy a ich výklad</b> 
 
<p>Legislatívny zámer nedostatočne reflektuje medzinárodné ľudskoprávne zmluvy, ktorými je Slovenská republika viazaná. Je nevyhnutné, aby kodifikácia súkromného práva dostatočne prihliadala na záväzky, ktoré SR vyplývajú z relevantných medzinárodných ľudskoprávnych zmlúv. V tejto súvislosti je potrebné venovať náležitú pozornosť výkladu poskytnutému medzinárodnými a regionálnymi súdnymi (najmä Európskym súdom pre ľudské práva) a kvázi súdnymi orgánmi (najmä výbormi OSN zodpovednými za monitorovanie daných dohovorov).  
 
<p>Jedným zo záväzkov vyplývajúcich SR z Dohovoru o odstránení všetkých foriem diskriminácie žien (CEDAW Dohovor) je povinnosť zabezpečiť každej žene účinné uplatňovanie práva rozhodnúť sa, či sa vydá, kedy a za koho (článok 16 ods. 1(a)(b)). Všeobecné odporúčanie č. 21 Výboru pre odstránenie diskriminácie žien uznáva existenciu pluralitných foriem rodiny a tiež právo žien zvoliť si, v akom rodinnom/partnerskom zväzku budú žiť.  Výbor uznáva možnú existenciu rozdielnych foriem a konceptov rodiny v jednotlivých štátoch. Ako však Výbor ďalej uvádza, bez ohľadu na formu rodiny a právny systém, náboženstvo, tradície a zvyky danej krajiny, zaobchádzanie žien v rodine, a to v oboch - v práve i súkromí, musí byť v súlade s princípmi rovnosti a spravodlivosti, tak ako to požaduje článok 2 CEDAW Dohovoru.  Inými slovami, záväzky vyplývajúce z článkov 2 a 16 CEDAW Dohovoru zahŕňajú povinnosť štátu podniknúť kroky na odstránenie diskriminácie všetkých žien, vrátane lesieb, vo všetkých veciach týkajúcich sa manželstva a rodinných vzťahov.  
 
<p>Povinnosť zabezpečiť rovnocenné a nediskriminačné postavenie vo veciach týkajúcich sa manželstva a rodinných vzťahov sa týka všetkých osôb, teda aj ľudí s neheterosexuálnou orientáciou. Ak má rekodifikácia súkromného práva zabezpečiť dosahovanie rovnosti a spravodlivosti vo všetkých príslušných oblastiach a vo vzťahu k všetkým osobám žijúcim na území Slovenskej republiky, je nevyhnutné, aby upravila aj partnerstvo neheterosexuálnych dvojíc a práva a výhody s ním súvisiace, ktoré by boli identické s tými, ktoré vyplývajú z manželstva.  
 
<p>Na svojom júlovom zasadnutí Výboru pre odstránenie diskriminácie žien k plneniu záväzkov Slovenskej republiky z CEDAW Dohovoru, Výbor požiadal prítomnú vládnu delegáciu o vysvetlenie právnej situácie lesieb na Slovensku a o údaje, v ktorých oblastiach sú lesby diskriminované na základe sexuálnej orientácie. Vzhľadom na skutočnosť, že vládna periodická správa neuvádzala tieto informácie a vládna delegácia ich nebola schopná poskytnúť počas zasadnutia, Výbor vo svojich záverečných zisteniach požiadal vládu SR o zahrnutie týchto informácií v nasledujúcej periodickej správe k CEDAW Dohovoru.  Na základe tohto je možné konštatovať, že Výbor jasne prejavil záujem o postavenie lesieb na Slovensku a očakáva od vlády SR monitorovanie ich situácie, aby sa mohlo zabezpečiť účinné odstránenie diskriminačného postavenia tejto skupiny žien v súlade s CEDAW Dohovorom. Povinnosť zabezpečiť odstránenie diskriminácie na základe sexuálnej orientácie a zaistenie príslušných práv sa analogicky týka aj neheterosexuálnych mužov.  
 
<p><b>3. Spravodlivé právne riešenie partnerských vzťahov neheterosexuálnych dvojíc</b> 
 
<p>Právny poriadok Slovenskej republiky nedovoľuje neheterosexuálnym dvojiciam uzatvárať štátom uznávané partnerské zväzky tak, ako je tomu už vo väčšej časti Európy (napr. v Českej republike, Nemecku, Dánsku, Nórsku, Španielsku, Holandsku, Belgicku, Islande, Francúzsku, Fínsku, Švajčiarsku, Luxembursku, Slovinsku atď.), resp. Európskej únie, ktorej je Slovensko členom – a to aj napriek európskej Rezolúcii o homofóbii z 18. januára 2006.  
 
<p>V nej Európsky parlament „vyzýva všetky členské štáty, aby prijali akékoľvek ďalšie opatrenia, ktoré považujú za primerané v boji proti homofóbii, diskriminácii založenej na sexuálnej orientácii a podporili a uplatnili zásadu rovnosti vo svojej spoločnosti a právnom poriadku“ a ďalej „nalieha na členské štáty, aby prijali právne predpisy, ktoré ukončia diskrimináciu, ktorej čelia partneri rovnakého pohlavia v oblastiach dedenia, vlastníctva, nájmu, dôchodkov, daní, sociálneho zabezpečenia atď.“  
 
<p>Život gejov a lesieb v súčasných slovenských reáliách je navonok bezproblémovým, pretože ich odlišnosť ani spolužitie nikto trestne nepostihuje, na strane druhej ale v každodennom živote cítia právne a spoločenské bariéry, ktoré medzi nich a spoločnosť stavia právne vákuum, nevedomosť, nedostatok informácií, predsudky, náboženský konzervativizmus a explicitné odmietanie inakostí ako takých.  
 
<p>Otázka formy právneho riešenia spolužitia neheterosexuálnych dvojíc sa stále viac tematizuje smerom k jej väčšej otvorenosti a širokospektrálnosti. Pravdivosť a spravodlivosť právneho i spoločenského uchopenia témy inštitucionalizovanej právnej diskriminácie neheterosexuálnej časti populácie štátom sa stáva dôležitejšiou ako „len“ samotné prijatie zákona, ktorý by právne legalizoval a oklieštene upravoval spolužitie párov rovnakého pohlavia. 
 
<p>Registrované (životné) partnerstvá, rovnako ako heterosexuálne manželstvá, by boli primárne najmä „zmluvou so štátom“, z ktorej pre samotný pár, štát i tretie osoby vyplývajú presne stanovené práva a povinnosti. Emocionálny rozmer inštitucionalizovaných vzťahov (manželstva, registrovaného partnerstva) – láska, romantika, sexualita, túžba zdieľať svoje životy – to všetko sa netýka obsahu a právnych dopadov tejto „zmluvy“, je skôr „len“ prvoplánovým dôvodom na jej uzatvorenie. Podstata tejto zmuvy tkvie v exaktnom definovaní práv a povinností zúčastnených strán tak, aby boli pre všetkých občanov a občianky rovnako nastavené a rovnako záväzné (pre dvojice, štát i presne definované tretie osoby). 
 
<p>Pod prizmou spravodlivého chápania zásadnej rovnice – občania rovná sa štát, štát rovná sa občania – je zo strany štátu nesprávne dosadzovať do tejto rovnice iné premenné a slovo občania/občianky nahrádzať kategóriami zo slovníka iného ako čiste formálne právneho, ktoré s príslušnosťou k štátu a občianstvu nemajú nič spoločné. A pri gejoch a lesbách sa práve toto deje...  
 
<p>Rovnica s rôznymi, bezdôvodne umelo vytvorenými a pre vzťah so štátom právne nepodstatnými premennými sa zrazu mení na dve rôzne matematické vyjadrenia: na rovnicu ´heterosexuáli rovná sa občania´ a nerovnicu ´neheterosexuáli nerovná sa občania´. Tak totiž vyzerá realita (ne)možnosti uzatvárania zmlúv (manželstiev, partnerstiev) so štátom z pohľadu nezahmleného ideologickými záťažami: niektorí občania a niektoré občianky k tomu oprávnení/é sú, iní a iné len z dôvodu odlišnej (ako väčšinovej) sexuálnej orientácie, ktorá štátoprávne nie je relevantná, k tomu v tých istých podmienkach oprávnení/é nie sú. 
 
<p>Neheterosexuálne zväzky fungujú na báze dobrovoľnosti, rovnocennosti a vzájomnej spokojnosti dvoch dospelých (resp. právne spôsobilých) osôb. Takzvaná klasická rodina ako základná spoločenská forma súžitia dvoch ľudí opačného pohlavia (s deťmi či bez, prípadne bez jedného z partnerov) nie je neheterosexuálnymi partnerstvami nijako znevažovaná ani „znesväcovaná“; neheterosexuálne páry nikomu svojím spolužitím neubližujú. Spoločnosť nie je existenciou takýchto zväzkov nijako ekonomicky, politicky ani spoločensky ohrozovaná a napokon – homosexualita nijako neovplyvňuje budúce sexuálne zameranie detí, ktoré by v takýchto zväzkoch mohli potenciálne vyrastať (a vyrastajú).  
 
<p>Ľudia sú si slobodní a rovní v dôstojnosti i v právach.  Základné práva a slobody sú neodňateľné, nescudziteľné, nepremlčateľné a nezrušiteľné. Na území Slovenska (ale aj vo všetkých iných krajinách sveta, ktoré sa označujú za demokratické) sa ústavou zaručujú všetkým jednotlivcom bez ohľadu na pohlavie, rasu, farbu pleti, jazyk, vieru, náboženstvo, politické či iné zmýšľanie, národný alebo sociálny pôvod, príslušnosť k národnosti alebo etnickej skupine, majetok, rod alebo iné postavenie.  Slovenský ústavný súd vo svojom rozhodnutí potvrdil, že sexuálna orientácia patrí k ústavne ustanoveným charakteristiká1m, na základe ktorých je diskriminácia neprípustná.  
 
<p>Z mnohých ustanovení príslušných slovenských právnych predpisov vyplýva, že ako rodiny sú chápané aj neformalizované partnerské zväzky, teda vrátane tých, ktoré sú založené na gejských a lesbických spolužitiach. V tomto duchu – teda v zmysle, že rodinu zakladajú aj neformalizované homosexuálne a heterosexuálne zväzky – treba vnímať aj nález Ústavného súdu SR I. ÚS 13/2000 z 10. júla 2001. Ústavný súd v tomto náleze vyslovil, že „ochrana rodinného života sa týka súkromia jednotlivca v jeho rodinných vzťahoch voči iným fyzickým osobám, čo v sebe zahŕňa vzťahy sociálne, kultúrne, ale aj morálne či materiálne.“ Je nepochybné, že aj v súkromných neinštitucionalizovaných vzťahoch sú obsiahnuté sociálne, kultúrne, morálne či materiálne zložky. 
Zákonná ochrana rodinných vzťahov nezaložených na manželskom základe (heterosexuálnych aj homosexuálnych) je v porovnaní s ochranou garantovanou manželským párom a ich rodinám oveľa užšia:  
 
<p>? Niektoré práva, zvýhodnenia alebo garancie nie sú nemanželským párom priznané vôbec (napr. neexistencia vyživovacej povinnosti medzi nezosobášenými partnermi, nemožnosť spoločne si adoptovať dieťa, nemožnosť spoločného nájmu družstevného bytu, nemožnosť čerpať pracovné voľno z dôvodu narodenia dieťaťa partnerke, nemožnosť uplatňovať si daňové bonusy alebo nemožnosť využívať systém verejného sociálneho zabezpečenia na krytie rizík spojených s chorobou alebo stratou životného partnera alebo partnerky). Ich účel nie je možné dosiahnuť alternatívnym spôsobom, ktorý by bol v súlade so zákonom a ktorý by bol kvalitatívne a kvantitatívne porovnateľný so zákonnými garanciami poskytovanými rodinám založeným manželstvom. 
 
<p>? Niektoré práva, zvýhodnenia alebo garancie nie sú nemanželským párom priznané, aj keď legislatíva im umožňuje alternatívne riešenia s využitím inštitútov občianskeho práva (napr. možnosť vzájomne sa splnomocniť na zastupovanie v bežných veciach, nadobúdať veci do podielového spoluvlastníctva, spísať závet, zmluvne vstúpiť do spoločného nájmu bytu). Tieto riešenia však majú dva závažné nedostatky: Po prvé na svoju realizáciu vyžadujú informácie, vedomosti, zručnosti a energiu, ktorú treba investovať do riešenia týchto životných situácií individuálnymi právnymi úkonmi, čím znevýhodňujú ľudí žijúcich v neinštitucionalizovaných partnerských zväzkoch v porovnaní s ľuďmi žijúcimi v manželstve. Po druhé ich výsledky nie sú vždy rovnako efektívne ako výsledky, ktoré prinášajú zákonné garancie (napríklad v prípade podielového spoluvlastníctva, ktoré nie je kvalitatívne identické s bezpodielovým spoluvlastníctvom, alebo v prípade, ak zosnulý partner zanechal maloleté deti – čo znefunkčňuje možnosť disponovať so svojím majetkom pre prípad smrti v prospech životného partnera či partnerky).  
 
<p>? Niektoré garancie, hoci sú nezosobášeným párom priznané, sú poskytované v užšom rozsahu než zákonné garancie pre manželské páry. Platí to napríklad v pracovnoprávnych vzťahoch, pri udeľovaní pracovného voľna z dôvodu úmrtia životného partnera. 
 
<p>? Ak sú aj niektoré vybrané garancie poskytované jednotlivcom žijúcim v manželstve a garancie poskytované nezosobášeným homosexuálnym alebo heterosexuálnym párom viac-menej rovnaké, je medzi nimi jeden zásadný rozdiel: nemanželský partnerský vzťah vždy vyžaduje preukázanie svojej faktickej existencie, keďže mu zákon nepriznáva nijakú formalizovanú podobu. Preukazovanie existencie faktického vzťahu je vždy náročnejšie a hĺbkovejšie a jeho výsledok vždy menej istý než v prípade manželstva. 
 
<p>V prípade rodín založených osobami toho istého pohlavia je ich zákonná ochrana navyše sťažená aj neexistenciou jasného právneho významu pojmov „druh“ a „družka“. Hoci zákonná ochrana rodín nezaložených manželstvom a osôb žijúcich v týchto rodinách je viac-menej rovnaká z hľadiska toho, či ide o heterosexuálne alebo homosexuálne páry (s otáznym významom pojmov „druh a družka“ a s polemikou, či táto ochrana je rovnako „dobrá“ alebo rovnako „zlá“), v právnom postavení jednotlivcov nevstupujúcich do heterosexuálnych životných partnerstiev (či už manželských alebo nemanželských) existuje jeden zásadný rozdiel: neheterosexuálne páry, na rozdiel od heterosexuálnych párov, možnosť rozhodnúť sa pre alternatívne riešenie v prípade, že ochranu, ktorú majú k dispozícii pre svoj neinštitucionalizovaný zväzok, považujú za nepostačujúcu. Dôvod je jednoduchý: alternatívne riešenia neexistujú. 
 
<p>Gejovia a lesby, prípadne bisexuáli a bisexuálky žijúce v partnerských zväzkoch s osobami rovnakého pohlavia, nemajú nijakú možnosť inštitucionalizovať svoje životné partnerstvá a požívať tak zákonnú ochranu svojho rodinného života, ktorá by bola pre nich a pre ne relatívne postačujúca. Deje sa tak napriek tomu, že formálne im je garantované ústavné právo na rovnosť v právach a že sexuálna orientácia je už v súčasnosti bez akýchkoľvek pochybností považovaná za ústavne zakotvený dôvod zákazu diskriminácie.  
 
<p>Aby sme preklenuli túto ústavnú a legislatívnu schizofréniu, potrebujeme, aby štát odstránil svoju selektívnosť pri poskytovaní práv ľuďom s homosexuálnou orientáciou a skorigoval svoju nedôslednosť v poskytovaní zákonnej ochrany rodinnému životu, ktorá je garantovaná ústavou. Potrebujeme, aby štát zabezpečil prijatie spravodlivého a rovnocenného právneho riešenia spolužitia neheterosexuálnych dvojíc, ktorý by poskytoval garancie efektívnej ochrany práva na súkromný a rodinný život a na dôstojnosť gejov a lesieb žijúcich na Slovensku. 
 
<p>Zdôrazňujeme, že táto pripomienka sa nezaoberá konkrétnym návrhom formálneho ani obsahového riešenia inštitucionalizovania partnerských zväzkov dvojíc rovnakého pohlavia; cieľom tejto časti pripomienky je upozorniť na absenciu a zároveň na potrebu možnosti voľby pre neheterosexuálne páry svoje spolužitie inštitucionalizovať (alebo nie). 
 
<p><b>4. 	Zabezpečenie nediskriminačného prístupu k metódam asistovanej reprodukcie</b> 
 
<p>Súčasná právna úprava prístupu k metódam asistovanej reprodukcie je diskriminačná, nakoľko neumožňuje určitým skupinám žien využívať túto službu zdravotnej starostlivosti. CEDAW Dohovor zaručuje všetkým ženám bez diskriminácie právo slobodne a zodpovedne sa rozhodnúť o počte a čase narodenia svojich detí a na prístup k prostriedkom umožňujúcim uplatňovať toto právo (čl. 16 ods. 1 písm. e)). Zároveň garantuje právo na prístup k službám reprodukčného zdravia bez diskriminácie (čl. 12 CEDAW Dohovoru). Týmto právam korešponduje povinnosť štátu zabezpečiť všetkým ženám účinné uplatňovanie týchto práv. Inými slovami, tak ako ženy žijúce v partnerstve s mužom, tak aj slobodné ženy a ženy žijúce v partnerstve so ženou majú právo na prístup k metódam asistovanej reprodukcie. Podmieňovanie uplatňovania tohto práva intímnym fyzickým alebo iným vzťahom k mužovi narúša okrem iného personálnu autonómiu ženy, tým že jej právo na prístup k tejto službe zdravotnej starostlivosti v podstate odvodzuje od jej vzťahu k mužovi. Zároveň sa tým diskriminujú tie ženy, ktoré nie sú v partnerstve s mužom. Výbor pre hospodárske, sociálne a kultúrne práva pri výklade práva na najvyššie dosiahnuteľný štandard zdravia (čl. 12) zdôraznil, že Medzinárodný pakt o hospodárskych, sociálnych a kultúrnych právach zakazuje diskrimináciu v prístupe k zdravotnej starostlivosti vrátane služieb reprodukčného zdravia aj na základe sexuálnej orientácie.  Podobne aj právne predpisy SR zakazujú diskrimináciu pri uplatňovaní práva na poskytovanie zdravotnej starostlivosti na základe sexuálnej orientácie, manželského stavu a rodinného stavu.   
 
<p>Súčasná právna úprava prístupu k metódam asistovanej reprodukcie je nevyhovujúca, a preto navrhujeme prípravu novej úpravy zabezpečujúcej nediskriminačný prístup k metódam asistovanej reprodukcie v rámci rekodifikačného procesu. V rámci prípravy novej úpravy tejto problematiky navrhujeme, aby sa pripravila právna komparácia úpravy prístupu k metódam asistovanej reprodukcie v iných krajinách vrátane možnosti náhradného materstva a na jej základe sa pripravila príslušná právna úprava pre Slovensko. 

<p><b>5. 	K úprave náhrady škody a nemajetkovej ujmy</b> 
 
<p>Na stranách 24 a 116 legislatívny zámer navrhuje v rámci náhrady škody a nemajetkovej ujmy „...upraviť odškodnenie straty počatého, ale nenarodeného dieťaťa,...“. Z toho, čo je v návrhu legislatívneho zámeru uvedené, nie je jasné, za akých podmienok by sa mohlo toto odškodnenie uplatniť a kto by bol oprávnenou osobou. Vo svojom nedávnom rozhodnutí sa Ústavný súd SR plne stotožnil s názorom Európskeho súdu pre ľudské práva, že „život plodu je vnútorne spojený a nemôže byť izolovaný od života tehotnej ženy“.  Zdôrazňujúc, že tehotenstvo a rozhodnutie o jeho pokračovaní alebo ukončení sa týka v prvom rade tehotnej ženy, Európsky súd i bývalá Európska komisia pre ľudské práva dali prednosť právam tehotnej ženy pred nárokmi urobenými v mene plodu potencionálnymi „otcami“.   
Podľa názoru ústavného súdu ústava chráni hodnotu nenarodeného ľudského života (nascitura), ale nepovažuje ho za subjekt práva s právom na život podľa čl. 15 ods. 1 prvej vety ústavy.  Súčasná právna úprava síce poskytuje určitú ochranu nasciturovi ex tunc, ale len pod podmienkou, že sa narodí živý (pozri napr. platný Občiansky zákonník).   
 
<p>Podobne súdy iných krajín odmietli zaobchádzať s plodmi ako s osobami v právnom zmysle.  Kanadský najvyšší súd v prípade Winnipeg Child Family Services (Northwest Area) v. G.  rozhodol proti uznaniu, že plod má osobnosť alebo nejaké práva nezávisle od tehotnej ženy. V tomto prípade sociálne služby požadovali vydanie príkazu na zadržanie tehotnej ženy proti jej vôli v zdravotníckom centre až do pôrodu za účelom zdravotných vyšetrení, na základe toho, že táto žena bola závislá na vdychovaní lepidla a preto ohrozovala plod. Súd rozhodol, že rozhodnutie o takomto príkaze nespadalo do jeho právomoci vydávať nariadenia na ochranu „detí“. Súd zistil, že protichodné rozhodnutie by od neho vyžadovalo, aby vykonal niečo, čo sa dovtedy ešte nevykonalo a čo by malo ďalekosiahle následky, konkrétne aby: (i) vyvrátil pravidlo, že práva prináležia osobe len od narodenia (pravidlo “živé narodenie”); (ii) priznal plodu právo žalovať matku nosiacu plod; (iii) uznal dôvod na konanie za voľbu životných štýlov, ktoré môžu nepriaznivo vplývať na iných; a (iv) priznal oprávnenie vydať príkaz, ktorý pozbavuje obžalovanú dôležitých slobôd aj prostredníctvom nedobrovoľného uväznenia.  V predošlom prípade R v. Morgentaler súd odmietol rozhodnúť, že plod je oprávnený na druhy ochrany, ktoré prináležia osobám podľa Kanadskej charty o právach a slobodách a zrušil kanadský reštriktívny interrupčný zákon na základe toho, že neprimerane zasahoval do základného práva kanadských žien na bezpečnosť osoby.  
 
<p>Najvyšší súd USA v rozhodnutí Roe v. Wade z roku 1973 výslovne rozhodol, že osobnosť závisí od narodenia, a preto plod nie je “osobou” oprávnenou na ústavnú ochranu.  Rozhodnutie v prípade Roe bolo Najvyšším súdom USA potvrdené niekoľkokrát, najnovšie v Stenberg v. Carhart, v ktorom súd zrušil štátny zákon, ktorý zakazoval určité metódy interrupcie, nakoľko nezahŕňal ochranu týkajúcu sa zdravia žien.  V rámci občianskeho práva mnohé štáty v USA uznávajú občianskoprávnu žalobu pre ublíženie spôsobené plodu, ale tieto nároky sa obmedzujú na situácie, keď sa plod “narodí živý”.  Podobne aj nemecká občianskoprávna úprava umožňuje podať žalobu na náhradu škody za ublíženie spôsobené plodu, ale len pod podmienkou, že sa „narodí živý“.  Ak bol plod mŕtvy skôr ako opustil telo ženy, nie je možné v jeho mene požadovať náhradu škody.   
 
<p>Okrem toho legislatívny zámer používa termín „nenarodené dieťa“. Takýto pojem neexistuje vo vnútroštátnej legislatíve Slovenskej republiky, ani v medzinárodných ľudskoprávnych dokumentoch, v lekárskej odbornej terminológii a ani v zákonodárstve prevažnej väčšiny štátov Európy.  Používanie tohto termínu v právnej norme by bolo v rozpore s ústavnoprávnym princípom právneho štátu a jeho neoddeliteľnou súčasťou – princípom právnej istoty. Podľa princípu právneho štátu, ktorý je proklamovaný v článku 1 Ústavy SR, každá právna norma obsiahnutá v ustanovení zákona má byť formulovaná jednoznačne a pre jej adresáta má byť dostatočne zrozumiteľná.  Použitie nejasného pojmu „nenarodené dieťa“ v zákone nevytvára právnu istotu, ba práve naopak. Princíp právnej istoty požaduje od príslušných štátnych orgánov prijímať také právne normy, ktoré obsahujú jednoznačný jazyk a sú zrozumiteľné s cieľom zabezpečiť predvídateľnosť konania orgánov verejnej moci a zamedziť svojvoľnému, diskriminačnému, nejednotnému, účelovému a inému nežiadúcemu vykladaniu a uplatňovaniu týchto noriem príslušnými orgánmi verejnej moci.  Ustanovenie všeobecne záväzného právneho predpisu používajúce pojem „nenarodené dieťa“ túto požiadavku právnej istoty nespĺňa. Podľa medzinárodných ľudskoprávnych zmlúv sa pojem dieťa viaže na obdobie po narodení. Potvrdzuje to napríklad Dohovor o právach dieťaťa, travaux préparatoires a výklad Dohovoru jeho monitorovacím orgánom, Výborom pre práva dieťaťa, podľa ktorého definícia „dieťaťa” na účely Dohovoru zahŕňa len narodené osoby, mladšie ako 18 rokov.  Ústavný súd SR nedávno poukázal na to, že skupina navrhovateľov Dohovoru o právach dieťaťa jasne vysvetlila, že definícia dieťaťa podľa čl. 1 Dohovoru zahŕňa osoby narodené a nie plody.  Podobne by rekodifikovaný Občiansky zákonník nemal používať ani pojem „počaté dieťa“, ktorý sa nachádza v platnom Občianskom zákonníku.  
 
<p>Na základe vyššie uvedeného navrhujeme odstrániť „odškodnenie straty počatého, ale nenarodeného dieťaťa,...“ z legislatívneho zámeru. Pri akejkoľvek úprave náhrady škody spôsobenej tehotnej žene je dôležité vychádzať z toho, že plod nie je subjektom práva s právami priznanými narodeným osobám. Preto, ak žena potratí plod chceného tehotenstva, napríklad v dôsledku nedbanlivosti spôsobenej zdravotníckymi pracovníkmi, je poškodenou osobou žena, nie plod. V tomto prípade pôjde o náhradu škody za ublíženie spôsobené tehotnej žene a skutočnosť, že v dôsledku tohto ublíženia potratila plod, sa môže požadovať za priťažujúcu okolnosť.  Pred prípadnou úpravou odškodnenia, na ktoré by bola oprávnená osoba, ktorej bolo spôsobené ublíženie v čase jej prenatálneho vývoja, je nevyhnutné, aby ministerstvo zrealizovalo komparatívnu analýzu legislatívnych úprav takéhoto druhu náhrady škody a na základe nej zvážilo, berúc do úvahy nedávne rozhodnutie ústavného súdu a judikatúru Európskeho súdu pre ľudské práva, ako bude v tejto záležitosti ďalej postupovať.  
 
<p><b>6. 	Úprava majetkových vzťahov manželov a vznik inštitútu tzv. manželskej zmluvy</b> 
 
<p>Strany 19 a nasl. a 49 a nasl. legislatívneho zámeru pojednávajú o novej koncepcii úpravy majetkových vzťahov v manželstve. Hoci tejto iniciatíve nemožno uprieť možný prínos v zmluvnej a majetkovej autonómii jednotlivcov vstupujúcich do manželstva alebo v ňom žijúcich, pred zavedením inštitútu tzv. manželskej zmluvy (zmluvy o majetkovom spoločenstve manželov), ale aj po jeho prípadnom zavedení, bude nevyhnutné tento inštitút skúmať najmä z pohľadu jeho možných rodových dopadov a adekvátne ho reflektovať v oblasti legislatívy, aplikácie práva a spoločenského diskurzu. 
 
<p>Množstvo zahraničných výskumov a analýz, dostupné domáce zdroje, ale aj empirické poznatky nadobudnuté či už v každodennom živote alebo v praxi realizovanej v rámci rôznych vedných disciplín neochvejne poukazujú na skutočnosť, že ekonomický status žien – vrátane žien žijúcich v heterosexuálnych manželstvách – je všeobecne nižší ako ekonomický status mužov. Tento fakt má svoj základ v rôznych faktoroch – napríklad v horizontálnej a vertikálnej segregácii na trhu práce, kde ženy vykonávajú horšie platené povolania a v rámci nich nedosahujú taký kariérny postup ako muži, alebo v skutočnosti, že ženy zarábajú oveľa menej ako muži (na Slovensku ženy v priemere dosahujú len cca 75% z platov mužov). Existencia týchto faktorov je často podmieňovaná aj skutočnosťou, že v prípadoch, kedy ľudia žijúci v partnerstvách majú maloleté deti vyžadujúce nepretržitú starostlivosť, sú to práve ženy, kto túto starostlivosť zabezpečuje v prevažnej miere, a tým prichádzajú nielen o príjem z platenej práce alebo jeho časť, ale aj o možnosti zabezpečiť si adekvátny kariérny postup a jemu zodpovedajúci príjem. Aj v prípade maloletých detí, ktoré si už nevyžadujú nepretržitú starostlivosť, sú to v prevažnej miere ženy, kto túto vyžadovanú starostlivosť zabezpečuje. 
 
<p>Práve u žien žijúcich v manželstve, ktoré prichádzajú o ekonomické príležitosti v dôsledku deľby práce v rámci svojich partnerstiev na neplatenú prácu vykonávanú v súkromnej sfére (v prevažujúcej miere ženami a spočívajúcu v starostlivosti o deti, ku ktorej sa často pridružuje aj starostlivosť o domácnosť, prípadne aj starostlivosť o ostatných členov rodiny) a na platenú prácu vykonávanú vo sfére verejnej (ktorú vykonávajú v prevažujúcej miere muži), je táto nerovnováha vo faktickom ekonomickom statuse žien a mužov čiastočne kompenzovaná formou existencie zákonného majetkového spoločenstva spočívajúcom v bezpodielovom spoluvlastníctve manželov. To indikuje, že majetok nadobudnutý ekonomickou aktivitou ktoréhokoľvek z manželov je v zásade spoločným majetkom. 
 
<p>Hoci inštitút manželskej zmluvy je zmluvným inštitútom a formálne predpokladá uplatnenie zmluvnej voľnosti, je nutné zasadiť ho do kontextuálneho rámca spoločenskej reality a brať do úvahy jeho možné dopady najmä na situáciu žien počas trvania manželstva a po jeho prípadnom ukončení. Jedným z potenciálnych rizík manželskej zmluvy (najmä v prípade jej uzatvorenia v čase pred vstupom do manželstva) je napríklad fakt, že partneri, vstupujúci do manželstva (najmä ak ide o prvé manželstvá v bezdetných partnerstvách) mnohokrát z rovnocenných ekonomických pozícií, si často nemusia uvedomovať možné dôsledky životných udalostí vznikajúcich v manželstve (najmä narodenie dieťaťa) a ich dopady na realizovateľný ekonomický potenciál každého z partnerov, ktorý nezávisí len od subjektívnych volieb a dohôd jednotlivcov, ale aj od mnohých objektívnych faktorov (ako napr. nedostatok príležitostí na trhu práce, ktoré by umožňovali flexibilné a rovnocenné zdieľanie zodpovedností týkajúcich sa starostlivosti o deti a zároveň rovnocenné uplatnenie oboch rodičov na trhu práce). Rovnako ženy vstupujúce do manželstiev, v ktorých sa ich partneri neskôr prejavia ako násilníci, nemusia tušiť, že budú podrobené násiliu zo strany svojho partnera a že prípadná manželská zmluva uzatvorená za okolností, ktoré sa môžu diametrálne odlišovať od okolností každodenného života s násilníkom, ich v prípadnom násilníckom vzťahu môže posunúť do ešte nevýhodnejšej pozície. 
 
<p>Táto pripomienka nie je apriórnym odmietnutím inštitútu manželskej zmluvy. Je skôr apelom na ministerstvo spravodlivosti, na osoby, ktoré sa budú podieľať na príprave paragrafového znenia rekodifikovaného Občianskeho zákonníka, na vládu, na poslancov a poslankyne NRSR a na ďalšie osoby ovplyvňujúce legislatívny proces, ale aj prípadnú aplikáciu inštitútu manželskej zmluvy, aby pred zavedením tohto inštitútu a pri jeho presadzovaní v praxi zvažovali všetky možné dopady tohto inštitútu, ako aj verejne deklarovali jeho riziká, a tým pomáhali predchádzať prehlbovaniu ekonomickej a mocenskej nerovnosti žien a mužov. Rovnako zodpovedne je však potrebné pristupovať k už existujúcemu inštitútu bezpodielového spoluvlastníctva manželov a vo verejných diskusiách upozorňovať na jeho riziká a možnosti ich eliminácie – napr. pri riskantných ekonomických aktivitách jedného z manželov.  
 
<p><b>7. 	K zachovaniu doterajšieho zakotvenia konceptu plnoletosti</b> 
 
<p>Bod 6.6 na strane 40 legislatívneho zámeru hovorí o zachovaní doterajšieho konceptu plnoletosti. Problematickým sa tu javí ponechanie konceptu možnosti dosiahnuť plnoletosť pred 18. rokom veku výlučne uzavretím manželstva ako jediného možného spôsobu nadobudnutia plnej spôsobilosti na právne úkony pred dosiahnutím 18. roku veku. Výlučná nadväznosť na požiadavku vstupu do manželstva pri existencii výnimočnej potreby získania plnej spôsobilosti na právne úkony pred dosiahnutím 18. rokov veku sa javí ako nekonzistentná, bez vzájomnej súvislosti medzi vzájomne sa (formálne) determinujúcimi konceptmi a porušujúca viaceré ľudskoprávne princípy. 
 
<p>V praxi potreba dosiahnuť plnoletosť pred dovŕšením 18. roku veku najčastejšie vyvstáva vtedy, ak mladá žena otehotnie a cíti potrebu vykonávať rodičovské práva a povinnosti nad dieťaťom, ktoré sa jej narodí. Jedinou možnosťou, ako môže získať status plnoletej osoby, je, že vstúpi do manželstva. Ak je však rozhodnutie pre vstup do manželstva determinované nemožnosťou získať plnú spôsobilosť na právne úkony iným spôsobom, potom právna úprava, ktorá vytvára priestor pre takéto „rozhodovanie sa“, je v hrubom rozpore s čl. 16 ods. 1 CEDAW Dohovoru, podľa ktorého je povinnosťou každej zmluvnej strany zabezpečiť každej žene účinné uplatňovanie práva rozhodnúť sa, či sa vydá, kedy a za koho. Okrem toho je požiadavka na odvodzovanie rozhodnutia o spôsobilosti na právne úkony od existencie manželstva aj praktickoprávne redundantná – keďže pri povoľovaní uzatvorenia manželstva by súdy mali automaticky brať do úvahy rozumovú a vôľovú vyspelosť jednotlivca, ktorému uzatvorenie manželstva povoľujú. Tento argument sa, samozrejme, v rovnakej miere vzťahuje aj na prípady, ak by išlo o nadobudnutie plnoletosti osobami mužského pohlavia mladšími ako 18 rokov. 
 
<p>Súčasná právna úprava sa javí ešte absurdnejšou, ak by dôvodom, pre ktorý by maloletá osoba staršia ako 16 rokov chcela výnimočne požiadať o priznanie statusu plnoletej osoby, bol dôvod nemajúci žiadnu súvislosť s intímnymi partnerskými vzťahmi alebo ich dôsledkami resp. sprievodnými znakmi. Príkladom takéhoto výnimočného dôvodu by mohla byť napríklad náhla potreba získať opatrovníctvo nad blízkou osobou. Ak by v takomto konkrétnom prípade prichádzalo priznanie plnoletosti na základe posúdenia rozumovej a vôľovej vyspelosti maloletej osoby a za konkrétnych okolností prípadu v princípe do úvahy, niet pochýb o tom, že prípadná existencia manželského zväzku u posudzovanej osoby s tým nemá žiadnu súvislosť. 
 
<p>Navrhujeme, aby ministerstvo spravodlivosti zvážilo vyššie uvedené pripomienky a zrealizovalo komparatívnu analýzu legislatívnych úprav inštitútu dosahovania plnej spôsobilosti na právne úkony u osôb, ktoré nedosiahli vek stanovený zákonom na dosiahnutie plnoletosti. Ako inšpirácia by mohla poslúžiť napr. právna úprava z Lotyšska, ktorá v relevantnej časti znie: „Za výnimočných okolností a z obzvlášť závažného dôvodu, pokiaľ právni zástupcovia/kyne a najbližší/ie príbuzní/é maloletého/maloletej potvrdia, že jeho/jej správanie je bezúhonné a že je schopný alebo schopná nezávisle chrániť a presadzovať svoje práva a plniť si svoje povinnosti, maloletý/á môže byť vyhlásený/á za plnoletého aj predtým, než dosiahne vek 18 rokov, avšak nie skôr, než zavŕši vek 16 rokov.“  
Lotyšská právna úprava okrem toho obsahuje aj ustanovenie, podľa ktorého sa plnoletosť pred dosiahnutím 18. roku veku automaticky nadobúda aj uzatvorením manželstva.  
 
<p><b>8. 	K úprave voľby priezviska pri uzavretí manželstva</b> 
 
<p>Hoci bod 1.1.6 na strane 48 legislatívneho zámeru detailizuje právnu úpravu tak, aby v dôsledku uzatvárania manželstiev nedochádzalo k „hromadeniu“ priezvisk u jednej osoby, nevysporadúva sa so situáciou, ktorá v našom právnom poriadku stále nie je uspokojivo upravená – a síce, keď obaja manželia chcú mať priezvisko druhého manžela a zároveň si ponechať svoje vlastné. 
 
<p>Súčasná právna úprava dáva možnosť ponechať si svoje priezvisko za predpokladu súčasného nadobudnutia priezviska druhého manžela len jednému z manželov. Ak sa v praxi toto ustanovenie uplatňuje, realita väčšinou (ak nie vždy) vyzerá tak, že manželka preberá aj priezvisko po manželovi, kým manžel používa len svoje rodné priezvisko. Táto prax pripomína historicky a právne prekonaný koncept „hlavy rodiny“, ktorý podprahovo odráža patriarchálne predstavy o nerovnocennom usporiadaní rodinných vzťahov, naznačuje neexistenciu plnej autonómie žien a odvodzovanie ich identity od identity mužov. 
 
<p>Táto právna úprava však porušuje aj čl. 16 ods. 1 písm. g) CEDAW Dohovoru, ktorý zakotvuje rovnaké právo manželov zvoliť si rodinné meno. V prípade súčasnej právnej úpravy v SR je toto právo u jedného z manželov porušené. 
 
<p>Okrem toho v rámci úpravy mena a priezviska dieťaťa (bod 2.3.1. na strane 56) navrhujeme upraviť možnosť rodičov dohodnúť sa, že ich spoločné deti nadobudnú zdvojené priezvisko. 
 
<p><b>9. 	K výživnému medzi rozvedenými manželmi</b> 
 
<p>Súčasná úprava príspevku na výživu rozvedeného manžela a manželky, pri ktorej legislatívny zámer nemá ambíciu zakotviť nijaké zásadnejšie zmeny, má vážne nedostatky. Tie spočívajú najmä v nedostatočnej legislatívnej reflexii spoločenskej reality determinujúcej nerovnosti vo faktickom ekonomickom potenciáli a ekonomickom postavení žien a mužov, ktorá má negatívne dopady najmä na situáciu žien.  
 
<p>Súčasná právna úprava napríklad takmer vôbec nezohľadňuje odlišné ekonomické dopady rodovo stereotypnej deľby práce na ženy a mužov, ktorá je v našej spoločnosti veľmi častým fenoménom existujúcim v rámci manželských vzťahov (bližšie pozri pripomienku v bode 6) a ktorá má nepriaznivejšie ekonomické dopady (vrátane dopadov na „schopnosť sám/sama sa živiť“) na ženy. Zákon napríklad neberie do úvahy mieru, v akej jeden z rozvedených manželov (častejšie však ženy) prispel/a ku kariérnemu rastu a ekonomickému statusu druhého z manželov (ktorá bezpochyby spočíva napríklad v odbremenení druhého manžela od prevažnej časti starostlivosti o deti či o domácnosť, ale v mnohých prípadoch aj v priamej starostlivosti o každodenné potreby druhého manžela, ako napríklad príprava stravy, starostlivosť o ošatenie apod.) a ani mieru, v akej táto (v drvivej väčšine prípadov neplatená) priama alebo nepriama starostlivosť o druhého manžela predznamenala „stratu príležitostí“ pri budovaní si vlastnej kariéry a dosahovaní adekvátneho zárobku (táto strata príležitostí sa najčastejšie prejavuje u žien). Z tohto pohľadu sa zákonná podmienka možnosti „sám/a sa živiť“ javí ako diskutabilná, podmienka „primeranej výživy“ ako sporná a neadekvátna (keďže sa neodvodzuje od aktuálnych príjmov manžela, ktorý za ne môže vďačiť aj neplateným a sebaobetujúcim vkladom druhého z partnerov [väčšinou manželky], ale od objektívneho stanovenia výšky prostriedkov, ktoré predstavujú „primeranú výživu“) a podmienka päťročnej doby, v ktorej možno príspevok na výživu rozvedeného manžela požadovať (aj keď s nepatrnými výnimkami), ako nespravodlivá. Osobitne ťaživé dopady má súčasná právna úprava na staršie ženy, ktoré aj štatisticky patria medzi ekonomicky najohrozenejšie skupiny. 
 
<p>Navrhujeme, aby Ministerstvo spravodlivosti vzalo do úvahy vyššie obsiahnutú argumentáciu a zrealizovalo komparatívnu štúdiu, ktorá by jednak zmapovala možné právny prístupy k inštitútu výživného medzi rozvedenými manželmi, a jednak ozrejmila ekonomickú realitu mužov a žien v manželských vzťahoch a po ich zániku rozvodom a dôkladne analyzovala jej príčiny a následky. Na základe týchto štúdií a analýz by mala vzniknúť nová právna úprava, ašpirujúca na právnu reflexiu konceptu materiálnej ekonomickej rovnosti žien a mužov.  
 
<p>V prípade, že Ministerstvo spravodlivosti SR týmto pripomienkam nevyhovie, žiadame uskutočnenie rozporového konania, na ktoré budú písomne pozvané nižšie uvedené osoby. 
 
<p><b>I. Na zastupovanie predkladateliek a predkladateľov hromadnej pripomienky v rozporovom konaní sú oprávnené tieto osoby (v abecednom poradí):</b> 
<br>Mgr. Janka Debrecéniová, MJur., Ladislava Novomeského 26, 977 01 Brezno 
<br>Anna Fábryová, Mikovínyho 15, 831 02 Bratislava, fabry@oad.sk 
<br>JUDr. Adriana Lamačková, LL.M., PhD., lamackova@yahoo.com 
<br>JUDr. Zuzana Magurová, advokátka, usapmagu@savba.sk 
<br>Mgr. Adriana Mesochoritisová, Oščadnica 1260, 023 01 
 
<p><b>II. Text hromadnej pripomienky predkladajú mimovládne organizácie:</b> 
<br>Občan a demokracia 
<br>Možnosť voľby 
<br>Prvé lesbické združenie Museion  
 
<p><b>III. Text hromadnej pripomienky vypracovali (v abecednom poradí):</b> 
<br>Mgr. Janka Debrecéniová, MJur., Občan a demokracia  
<br>Anna Fábryová, Prvé lesbické združenie Museion 
<br>JUDr. Adriana Lamačková, LL.M., PhD., Možnosť voľby	O	ČA	Výsledok rozporového konania: 
K pripomienke k bodu 2.3: MS SR preberie súčasnú úpravu § 43 Zákona o rodine, ktorá má všeobecný charakter a už v súčasnosti umožňuje dieťaťu vyjadriť svoj názor. K pripomienke o zahrnutí partnerstva neheterosexuálnych dvojíc: pripomienka neakceptovaná, rozpor trvá. K pripomienke o metódach asistovanej reprodukcie: otázka spadá do kompetencie ministerstva zdravotníctva SR, leg. zámer ju nebude upravovať. K pripomienke navrhujúcej odstrániť odškodnenie straty počatého, ale nenarodeného dieťaťa. V prípade prerušenia tehotenstva a prípadným nárokom "otcov" MS SR vysvetlila, že nemôže dôjsť k zopdpovednosti a nárokom na náhradu škody, keďže chýba prvok protiprávneho konania. Ani k ďalšej opísanej situácii nemôže dojsť, keďže počaté dieťa získava pr. subjektivitu, až keď sa narodí živé. K nepoužívaniu pojmu "nenarodené dieťa", MS SR pojem nahradí. K používaniu namiesto pojmu "počaté dieťa" pojem "plod" MS SR neakceptuje, zostáva predmetom rozporu. K úprave manželskej zmluvy si strany vyjasnili postoje, došlo k dohode.Text bude ponechaný. K výnimkám z dosiahnutia plnoletosti pred 18. rokom veku: MS SR navrhuje opísanú situáciu riešiť parciálnou úpravou pri poručníctve. Mimovládna organizácia požaduje demonštratívny výpočet situácií dosiahnutia plnoletosti pred 18. rokom života. Rozpor naďalej  trvá.K úprave voľby priezviska: MS SR akceptuje pripomienku Ministerstva vnútra SR, problematika bude spadať pod osobitný zákon. K výživnému medzi rozvedenými manželmi: MS SR text upraví tak, aby sa za určitých okolností priznala rovnaká životná úroveň rozvedeným manželom.	
Verejnosť	Pripomienka č. 7
Do Štvrtej časti „Dedičské právo“ Tretia hlava: „Dedenie zo zákona“ bod 3.1 posledná veta znie: „V dôsledku ustanovenia nového právneho inštitútu životného partnerstva je potrebné doplniť do okruhu zákonných dedičov životných partnerov, a to rovnako, ako sú do týchto skupín zaradení manželia; okrem tejto zmeny sa zachová naďalej doterajší systém 4 dedičských skupín.“	O	N	Pripomienka sa týka zavedenia inštitútu životného partnerstva, s ktorým MS SR nevyslovilo súhlas, bude preto v zmysle legislatívnych pravidiel predmetom prerokovania vládou.	
Verejnosť	Pripomienka č. 6
Navrhuje sa upraviť aj vyživovaciu povinnosť navzájom medzi životnými partnermi jednak počas trvania životného partnerstva, po rozdelení životného partnerstva, ako aj vyživovaciu povinnosť životných partnerov k dieťaťu jedného zo životných partnerov. 
 
V Druhej časti: „Rodinné právo“, štvrtá hlava „Vyživovacia povinnosť“ sa za bod 4.1.6 dopĺňajú nové body 4.1.7 a 4.1.8, ktoré znejú: 
 
„4.1.7. Životní partneri majú vzájomnú vyživovaciu povinnosť. 	Ak jeden zo životných partnerov túto povinnosť neplní, súd na návrh niektorého z nich určí jej rozsah tak, aby životná úroveň oboch partnerov bola v zásade rovnaká. Pri rozhodovaní o určení rozsahu vyživovacej povinnosti súd prihliadne na starostlivosť o domácnosť. Vyživovacia povinnosť medzi životnými partnermi predchádza vyživovaciu povinnosť detí voči rodičom. 
 
4.1.8. Ustanoví sa vyživovacia povinnosť medzi životnými partnermi, ktorých životné partnerstvo bolo rozdelené. Životný partner, ktorý nie je schopný sám sa živiť, môže žiadať od bývalého životného partnera, aby mu prispieval na primeranú výživu; ak nedôjde k dohode, môže o rozhodnutie požiadať súd. Vyživovacia povinnosť by trvala najviac 5 rokov po rozdelení životného partnerstva. 	Právo na príspevok na výživu zanikne, ak oprávnený životný partner uzavrie nové životné partnerstvo alebo manželstvo alebo ak povinný životný partner zomrie.	O	N	Pripomienka sa týka zavedenia inštitútu životného partnerstva, s ktorým MS SR nevyslovilo súhlas, bude preto v zmysle legislatívnych pravidiel predmetom prerokovania vládou.	
Verejnosť	Pripomienka č. 5
V Druhej časti: „Rodinné právo“, Druhá hlava:“ Rodičia a deti“, bod 2.2 „Osvojenie“ navrhujeme doplniť nový bod 2.2.6., ktorý znie: 
 
2.2.6. Umožní sa osvojenie maloletého dieťaťa životným partnerom, ktorý žije v životnom partnerstve s rodičom dieťaťa, ak s týmto osvojením bude súhlasiť druhý rodič maloletého dieťaťa a životný partner, ktorý je rodičom dieťaťa.  
 
2.2.6.1.  Ak by sa jednalo o maloleté  dieťa staršie ako 12 rokov, tak sa bude vyžadovať aj súhlas osvojovaného dieťaťa. Pred dovŕšením 12. roku veku dieťaťa súd dieťa vypočuje a prihliadne na jeho názor. 
 
2.2.6.2. Rozhodnutie o osvojení musí byť schválené súdom. 
 
2.2.6.3. Osvojením maloletého dieťaťa životným partnerom rodiča maloletého dieťaťa zaniká vyživovacia povinnosť druhého rodiča maloletého dieťaťa, a to rozhodnutím súdu na návrh rodiča dieťaťa, ktorému týmto rozhodnutím zanikne vyživovacia povinnosť alebo na návrh druhého rodiča dieťaťa.	O	N	Pripomienka sa týka zavedenia inštitútu životného partnerstva, s ktorým MS SR nevyslovilo súhlas, bude preto v zmysle legislatívnych pravidiel predmetom prerokovania vládou.	
Verejnosť	Pripomienka č. 4
V Druhej časti – „Rodinné právo“ navrhujeme za Prvú hlavu:“ Manželstvo“ vložiť na str. 52 nový bod 2. nazvaný: „Životné partnerstvo (druhá hlava)“. 
 
Doterajšie body 2 až 4 (druhá hlava až štvrtá hlava) sa označia ako body 3 až 5 (tretia až piata hlava) 
 
Nová druhá hlava znie: 
 
2. Životné partnerstvo (druhá hlava) 
 
Navrhuje sa zaradiť nový inštitút životného partnerstva, ktorý zabezpečí dvom osobám rovnakého pohlavia právo uzavrieť zväzok s právami a povinnosťami ustanovenými zákonom. Ide o nový právny inštitút, ktorý nie je totožný s manželstvom a jeho cieľom je vytvoriť právnu istotu pre trvalé osobné a majetkové vzťahy dvoch osôb rovnakého pohlavia, ktoré sa rozhodnú do takéhoto životného partnerstva vstúpiť. 

2.1.	 Uzavretie životného partnerstva 
 
2.1.1.	Životné partnerstvo je zväzok dvoch osôb rovnakého pohlavia za účelom vytvorenia pevného a trvalého životného a majetkového spoločenstva. 
 
2.1.2.	Životné partnerstvo sa uzatvára spoločným vyhlásením obidvoch životných partnerov na základe dobrovoľného a slobodného prejavu ich vôle urobeného pred určeným orgánom štátu, ktorým bude orgán obce alebo mestskej časti, ktorá vedie matriku – matričný úrad. 
 
2.1.3.	Životní partneri pri uzatváraní životného partnerstva vyhlásia, že dobrovoľne a slobodne uzatvárajú životné partnerstvo ako pevné a trvalé životné a majetkové spoločenstvo. 
 
2.1.4.	Ustanoví sa miestna príslušnosť matričného úradu v závislosti od trvalého pobytu osôb, ktoré chcú uzavrieť životné partnerstvo. 
 
2.1.5.	Pri uzavieraní životného partnerstva urobia osoby uzatvárajúce životné partnerstvo súhlasné vyhlásenie o tom, či si ponechajú svoje doterajšie priezviská alebo či priezvisko jedného z nich bude ich spoločným priezviskom.  Uplatní sa zásada, že životní partneri nemôžu mať viac než dve priezviská. 
 
2.1.6.	Uzavretie životného partnerstva bude podmienené štátnym občianstvom Slovenskej republiky aspoň jedného zo životných partnerov. 
 
2.1.7.	Osoby, ktoré chcú uzavrieť životné partnerstvo, sú povinné predložiť určenému štátnemu orgánu určené doklady a vyhlásiť, že im nie sú známe okolnosti vylučujúce uzavretie životného partnerstva. 
 
2.1.8.	 Evidencia životných partnerstiev bude  registrovaná matričným úradom, a to v knihe životných partnerstiev. 
 
2.2.  Neplatnosť životného partnerstva a okolnosti vylučujúce uzavretie životného       partnerstva 
 
2.2.1. Životné partnerstvo je neplatné, ak sa uzavrelo napriek existencii zákonných prekážok. Zákonnými prekážkami sú, ak sa životné partnerstvo uzavrelo so ženatým mužom  alebo vydatou ženou alebo s osobou, ktorá už žije v životnom partnerstve, taktiež sa životné partnerstvo nemôže uzavrieť medzi predkami a potomkami, medzi súrodencami, ako ani s osobou mladšou ako 18 rokov, s osobou trpiacou duševnou poruchou alebo s osobou pozbavenou spôsobilosti na právne úkony. O neplatnosti rozhodne súd.      
 2.2.2. Životné partnerstvo je neplatné, ak sa uzavrelo v dôsledku bezprávnej vyhrážky alebo omylu týkajúceho sa totožnosti životného partnera. O neplatnosti rozhodne súd na návrh ktoréhokoľvek zo životných partnerov.  
2.2.3. Životné partnerstvo je neplatné, ak pri jeho uzavretí neboli splnené formálne náležitosti. O neplatnosti rozhodne súd na návrh ktoréhokoľvek zo životných partnerov. 
 
2.3.  Práva a povinnosti životných partnerov 
 
2.3.1. 	Životní partneri majú rovnaké práva a rovnaké povinnosti. Sú povinní spolu žiť, vytvárať pevné a trvalé životné a majetkové spoločenstvo, byť si verní, vzájomne uznávať svoju dôstojnosť a vzájomne si pomáhať. 
2.3.2. O uspokojovanie potrieb spoločnej domácnosti založenej životným partnerstvom sú povinní sa starať obidvaja životní partneri podľa svojich schopností a možností. 
O veciach spoločnej domácnosti rozhodujú životní partneri spoločne. Ak sa nedohodnú o podstatných veciach, rozhodne na návrh jedného z nich súd. 
 
2.3.3. Každý zo životných partnerov je oprávnený zastupovať druhého partnera v bežných veciach, najmä prijímať za neho bežné plnenia. Konanie jedného zo životných partnerov pri obstarávaní bežných vecí spoločnej domácnosti zaväzuje obidvoch životných partnerov spoločne a nerozdielne. 
 
2.3.4. Upravia sa podmienky spoločného nájmu bytu.  
2.3.5. Životní partneri sa považujú za príbuzných. 
2.4.  Majetkové spoločenstvo životných partnerov 
 
2.4.1. Majetkové vzťahy životných partnerov budú riešené ako majetkové spoločenstvo životných partnerov. Pôjde o spoločenstvo všetkých majetkových práv vecnoprávneho a záväzkovoprávneho charakteru. 
2.4.2. Pred alebo pri uzatvorení životného partnerstva, alebo aj počas trvania životného partnerstva môžu životní partneri usporiadať vzájomné majetkové vzťahy zmluvou (zmluvné majetkové spoločenstvo životných partnerov).  
2.4.3.	V právnej úprave sa v plnom rozsahu uplatní dispozičná autonómia životných partnerov. Životní partneri majú právo usporiadať vzájomné majetkové vzťahy zmluvou (zmluvné majetkové spoločenstvo životných partnerov). Ak tak neurobia, uplatní sa majetkový režim upravený zákonom (zákonné majetkové spoločenstvo životných partnerov). V pochybnostiach sa má za to, že majetok nadobudnutý počas trvania životného partnerstva patrí do zákonného majetkového spoločenstva, pokiaľ sa nepreukáže opak. 
2.4.4. Na platnosť zmluvy o zmluvnom majetkovom vzťahu životných partnerov sa vyžaduje písomná forma s úradne overenými podpismi. Možnosť jej uzavretia nie je časovo obmedzená. Životní partneri môžu uzavrieť zmluvu o majetkovom spoločenstve: 
a)	pred uzavretím životného partnerstva: ide o zmluvu uzavretú s odkladacou podmienkou, že sa životné partnerstvo uzavrie, 
b)	pri uzavieraní životného partnerstva, 
c)	kedykoľvek počas trvania životného partnerstva. V takomto prípade životní partneri sú povinní v zmluve vysporiadať ich doterajšie majetkové spoločenstvo. 
 
2.4.5. Právna úprava ustanoví, čo všetko môže byť obsahom zmluvy o majetkovom spoločenstve životných partnerov. Životní partneri sa môžu dohodnúť najmä na systéme oddeleného majetku, pri ktorom každý z nich nadobúda veci a práva samostatne pre seba; pri správe tohto majetku si však môžu upraviť vzájomné zastupovanie a obdobne sa dohodnúť aj o správe spoločného majetku. Výslovne sa ustanoví, že životno-partnerskou zmluvou nemožno vylúčiť ani zmeniť ustanovenia týkajúce sa obvyklého zariadenia domácnosti. 
2.4.6.  Navrhuje sa, aby zákon výslovne vymedzil „obvyklé zariadenie domácnosti životných partnerov“. Bude ho tvoriť súbor hnuteľných vecí, ktoré slúžia k bežnému chodu domácnosti životných partnerov. Životní partneri budú mať k nemu právo bezodplatného užívania bez ohľadu na to, ktorému z nich vlastnícky patrí. 
2.4.7. Zákonné majetkové spoločenstvo životných partnerov nastupuje vtedy, ak životní partneri neuzavreli zmluvu o majetkovom spoločenstve. Na zákonné majetkové spoločenstvo životných partnerov sa uplatnia obdobne ustanovenia o zákonnom majetkovom spoločenstve manželov. 
 
2.4.8. Zánik zákonného majetkového spoločenstva sa upraví predovšetkým v súvislosti so zánikom životného partnerstva, ako aj počas trvania životného partnerstva na základe súdneho rozhodnutia, ak sú na to vážne dôvody.  

2.5.  Zánik životného partnerstva 
 
2.5.1. Životné partnerstvo zaniká smrťou alebo vyhlásením životného partnera za mŕtveho. 
2.5.2. Právna úprava zániku životného partnerstva počas života životných partnerov (rozdelenie životného partnerstva) bude vychádzať z princípu kvalifikovaného rozvratu životného partnerstva. Rozumie sa ním taký hlboký a trvalý rozvrat vzťahov medzi životnými partnermi, že už nemožno očakávať obnovenie životno-partnerského spolužitia. Vychádzajúc z kvalifikovaného rozvratu rozdelenie životného partnerstva však bude upravené v dvoch podobách: s dokazovaním rozvratu a bez dokazovania rozvratu. 
2.5.3. V prvom prípade pôjde o rozdelenie životného partnerstva ktoré je prípustné len vtedy, ak sa v súdnom konaní dokáže, že sú splnené zákonom stanovené predpoklady, t.j. existencia kvalifikovaného rozvratu vzťahov medzi životnými partnermi. 
2.5.4. V druhom prípade pôjde o rozdelenie životného partnerstva, ktoré možno označiť ako dohovorený alebo nesporový zánik. Jeho podstata spočíva v tom, že za splnenia zákonom predpísaných predpokladov kvalifikovaný rozvrat vzťahov sa predpokladá (nevyvrátiteľná domnienka rozvratu) a v súdnom konaní sa jeho existencia nedokazuje.  
Rozdelenie bez dokazovania rozvratu bude prichádzať do úvahy vtedy, ak budú súčasne splnené nasledujúce predpoklady: 
a)	životní partneri aspoň jeden rok pred podaním návrhu na rozdelenie životného partnerstva spolu nežili, 
b)	životní partneri podali spoločný návrh na rozdelenie, alebo druhý životný partner sa k návrhu pripojil, 
c)	životní partneri, ktorí spoločne vychovávajú maloleté deti jedného zo životných partnerov predložili súdu dohodu o úprave pomerov k maloletým deťom na čas po zániku životného partnerstva.	O	N	Pripomienka sa týka zavedenia inštitútu životného partnerstva, s ktorým MS SR nevyslovilo súhlas, bude preto v zmysle legislatívnych pravidiel predmetom prerokovania vládou.	
Verejnosť	Pripomienka č. 3
V Prvej časti: „Všeobecná časť“, Druhá hlava: „Osoby“, 1. diel: „Fyzické osoby“ navrhujeme  v bode 6.3. na str. 39 za slová „zánik manželstva“ doplniť slová „a životného partnerstva“, keďže zmena pohlavia jedného zo životných partnerov bude mať za následok  zánik životného partnerstva, ak takáto osoba žije v životnom partnerstve.	O	N	Pripomienka sa týka zavedenia inštitútu životného partnerstva, s ktorým MS SR nevyslovilo súhlas, bude preto v zmysle legislatívnych pravidiel predmetom prerokovania vládou.	
Verejnosť	Pripomienka č. 2
V časti G Systematika, bod 2, str. 31 v Druhej časti: „Rodinné právo“ v Štvrtej hlave: „Vyživovacia povinnosť“ navrhujeme za 6. diel: „Výživné a úhrada nákladov nevydatej matke“ vložiť nový 7., 8. a 9. diel, ktoré znejú: „7. diel: „Vyživovacia povinnosť medzi životnými partnermi“, 8. diel: „Vyživovacia povinnosť medzi životnými partnermi po rozdelení životného partnerstva“  a 9. diel: „Vyživovacia povinnosť životných partnerov k dieťaťu jedného zo životných partnerov“. 
 
Doterajší 7. diel sa označí ako 10. diel.	O	N	Pripomienka sa týka zavedenia inštitútu životného partnerstva, s ktorým MS SR nevyslovilo súhlas, bude preto v zmysle legislatívnych pravidiel predmetom prerokovania vládou.	
Verejnosť	Pripomienka č. 1
V časti G Systematika, bod 2, str. 31 navrhujeme v Druhej časti: Rodinné právo vložiť za Prvú hlavu: „Manželstvo“ novú Druhú hlavu nazvanú „Životné partnerstvo“.  
Vložené znenie novej Druhej hlavy znie: 
„Druhá hlava: Životné partnerstvo 
1.	diel: Uzavretie životného partnerstva 
2.	diel:   Neplatnosť životného partnerstva a okolnosti vylučujúce uzavretie životného   partnerstva  
3.	diel: Práva a povinnosti životných partnerov 
4.	diel: Majetkové spoločenstvo životných partnerov 
5.	diel: Zánik životného partnerstva“. 
 
Doterajšia Druhá hlava až Štvrtá hlava sa označia ako Tretia hlava až Piata hlava.	O	N	Pripomienka sa týka zavedenia inštitútu životného partnerstva, s ktorým MS SR nevyslovilo súhlas, bude preto v zmysle legislatívnych pravidiel predmetom prerokovania vládou.	
Verejnosť	Všeobecná pripomienka
Vzhľadom k pripravovanému Legislatívnemu zámeru kodifikácie súkromného práva s poukazom na vývoj práva v Európskej únii a antidiskriminačným opatreniam navrhujeme, aby legislatívny zámer kodifikácie súkromného práva zahŕňal v časti Rodinné právo okrem inštitútu manželstva aj inštitút životného partnerstva dvoch osôb rovnakého pohlavia. Tento inštitút má zabezpečiť právne postavenie párov rovnakého pohlavia v našom právnom systéme bez toho, aby tieto páry boli diskriminované neexistenciou takejto právnej úpravy a aby boli zabezpečené ich ústavné práva - základné práva a slobody a základné ľudské práva a slobody, ktorých ochrana je deklarovaná jednak Ústavou SR a takisto aj v mnohých medzinárodných zmluvách, ktoré SR ratifikovala. Navrhovaná právna úprava inštitútu životného partnerstva dvoch osôb rovnakého pohlavia (ďalej len „životné partnerstvo“) je alternatívou pre ľudí s inou sexuálnou orientáciou oproti inštitútu manželstva, ktorý je výsostne určený len pre vzťah muža a ženy a ktorý týmto inštitútom životného partnerstva nebude nijako dotknutý. 
	Inštitút životného partnerstva je upravený a uplatňuje sa v mnohých, nielen európskych krajinách už od polovice 70tych rokov minulého storočia. Skúsenosti s jeho uplatňovaním potvrdzujú, že nijako nenarušil a ani „neznehodnotil“ inštitút manželstva, ani nijako neovplyvnil demografický vývoj v týchto krajinách. 
	Nová právna úprava inštitútu životného partnerstva je založená za nediskriminácii nielen osôb, ale najmä párov rovnakého pohlavia, ktoré zaujímajú v našej spoločnosti svoje postavenie pričom táto nová právna úprava bude v sebe zahŕňať najmä tieto základné oblasti : 
1.	Vznik (uzavretie) a zánik životného partnerstva, 
2.	Neplatnosť životného partnerstva a okolnosti vylučujúce uzavretie životného partnerstva, 
3.	Práva a povinnosti životných partnerov, 
4.	Majetkové spoločenstvo životných partnerov, 
5.	Zánik životného partnerstva. 
 
	V nadväznosti na zavedenie inštitútu životného partnerstva bude potrebné premietnuť súvisiace zmeny aj do iných nadväzujúcich právnych oblastí, a to najmä do oblasti pracovného práva, sociálneho práva, daňového práva, správneho práva a pod. 
Ustanovenie inštitútu životného partnerstva v novom kódexe súkromného práva je v plnom súlade s cieľmi a hodnotovou orientáciou navrhovaného kódexu. Návrh na ustanovenie inštitútu životného partnerstva sa opiera najmä o tieto východiská uvádzané v legislatívnom zámere: 
•	Pripravovaný kódex všeobecného súkromného práva má mať ústrednú integrujúcu úlohu pre celú oblasť súkromného práva. (str. 2) .  Vymedzenie  predmetu  právnej  úpravy  v  novom kódexe  je vo všeobecnej rovine ohraničená osobnými a majetkovými právami súkromnoprávnej povahy. (str. 18) 
•	Konštatuje sa, že mnohé závažné obsahové otázky stále ešte v Občianskom zákonníku chýbajú, resp. sú upravené nedostatočne alebo aj v rozpore s požiadavkami a zásadami bežnými v európskych občiansko-právnych kodifikáciách. (str. 8) 
•	V časti o hodnotovej orientácii kódexu sa uvádza, že ideovým základom a právno-filozofickým východiskom pri tvorbe slovenského Občianskeho zákonníka sú v prvom rade všeľudské hodnoty uznávané v demokratických štátoch akými sú individuálna sloboda, rovnosť, ľudská dôstojnosť, solidarita (bratstvo). Kódex sa prihlasuje k Všeobecnej deklarácii o ľudských právach z  roku 1948 (OSN), k Európskemu dohovoru o ľudských právach a slobodách publikovaný pod č. 209/1992 Zb., k Charte základných práv Európskej únie. (str. 14) 
•	Kódex sa prihlasuje k zásade slobodnej autonómie osôb a právnej rovnosti. (str. 15) 
•	Kódex sa prihlasuje k novej sociálnej dimenzii Občianskeho zákonníka, ktorá sa v prvom rade prejaví v niektorých modifikáciách tradičných zásad, na ktorých bude kódex vybudovaný, a to v prospech a v záujme ochrany slabšieho subjektu. Preto v právnej úprave sa v patričných súvislostiach zohľadnia zásady európskeho súkromného práva ako sú antidiskriminačná zásada, zásada solidarity, fairness. (str. 15) 
•	Výsledkom navrhovaného riešenia má byť nový Občiansky zákonník, ktorý zabezpečí svojou vhodnou integrovanou úpravou  ochranu a realizáciu základných osobných a majetkových práv a povinností. (str. 16) 
•	Do nového kódexu bude presunutá matéria rodinného práva a zákon č. 36/2005 Z. z. o rodine bude zrušený. Zásadná zmena spočíva v tom, že rodinné právo ako imanentná súčasť všeobecného súkromného práva sa stane organickou súčasťou Občianskeho zákonníka a všetky rodinnoprávne vzťahy či už osobnej alebo majetkovej povahy budú v patričných súvislostiach a nadväznostiach upravené spolu s celým komplexom všetkých osobných a majetkových práv. (str. 19) 
Návrh vychádza aj z potreby úplnej transpozície a aplikácie smernice EP a Rady  2004/38/ES o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá do definície rodinného príslušníka zahŕňa aj životného (registrovaného) partnera a od členských štátov požaduje, aby umožnili vstup a právo pobytu aj životnému (registrovanému) partnerovi a jeho rodinným príslušníkom, a to aj z iných, než členských štátov EÚ. Zo smernice síce nevyplýva priamo povinnosť pre členský štát uzákoniť životné partnerstvá, ale členský štát, ktorý nemá životné (registrované) partnerstvo uzákonené, tým fakticky diskriminuje pri voľnom pohybe osôb osoby, ktoré uzavreli takéto partnerstvo v inom členskom štáte, ako aj ich rodinných príslušníkov a tým vytvára faktickú prekážku voľnému pohybu určitej skupiny osôb. Možnosť uzavrieť životné (registrované) partnerstvo je dnes uzákonená už vo viac ako v polovici členských štátov EÚ (Švédsko, Fínsko, Dánsko, Nemecko, Holandsko, Belgicko, Luxembursko, Francúzsko, Veľká Británia, Írsko, Španielsko, Portugalsko, Slovinsko, Maďarsko, Česko). 
Na prijatie zákonnej úpravy životných partnerstiev vyzval členské štáty vrátane Slovenska aj Európsky parlament vo viacerých uzneseniach, naposledy 2007 - Uznesenie Európskeho parlamentu o homofóbii, v ktorom žiada od členských štátov, aby prijali zákony odstraňujúce diskrimináciu párov rovnakého pohlavia. 
 
	Nový inštitút životného partnerstva nie je totožný s manželstvom. Rozdiely oproti manželstvu sú najmä v tom, že: 
-	životné partnerstvo môžu uzavrieť len dve osoby rovnakého pohlavia, 
-	hlavným účelom nie je výchova detí, ale vytvorenie životného a majetkového spoločenstva,  
-	uzavretie životného partnerstva nezakladá oprávnenie partnerov na osvojenie si cudzieho dieťaťa, 
-	životné partnerstvo nemožno uzavrieť s maloletou osobou, 
-	životné partnerstvo nemožno uzavrieť pred orgánom cirkvi. 
 
Dôležitým aspektom tohto nového právneho inštitútu bude ustanovenie vyživovacej povinnosti medzi životnými partnermi, a to aj po rozdelení životného partnerstva  čím sa 
a)	zvyšuje zodpovednosť partnerov pri uzatváraní životného partnerstva, 
b)	odbremeňuje štát od starostlivosti o  životného partnera resp. o bývalého životného partnera, ktorý sa nedokáže sám živiť.	O	N	Pripomienka sa týka zavedenia inštitútu životného partnerstva, s ktorým MS SR nevyslovilo súhlas, bude preto v zmysle legislatívnych pravidiel predmetom prerokovania vládou.	
SAP	V. časť, 3. hlava, bod 2.1.4. – Záväzky zo spôsobenia škody (prvý diel)
Z textu nie je zrejmé, či sa týka len vylúčenia (obmedzenia) rozsahu  zodpovednosti ako takej a to vopred (ako je to napr. v bode 2.1.5.), t.j. pred vznikom škody, alebo sa neplatnosť týka aj dohôd (vyhlásení)  vo vzťahu k výške škody a jej uspokojeniu už po vzniku škody. Zámer výrazne obmedzí možnosti zúčastnených strán pokonať sa, resp. obmedzí možnosti mimosúdneho riešenia prípadov, keď je zodpovednosť subjektu  jednoznačná, ale vyčíslenie a preukázanie škody je náročné (a obe strany by uprednostnili pokonávku pred náročným súdnym konaním). V konečnom dôsledku navrhovaný zámer tak môže byť aj na neprospech poškodených. Uvedené bude mať dosah aj na možnosť dosiahnuť súdny zmier.  Nie menej podstatná je tiež otázka, či by sa zámer mal týkať aj hrubej nedbanlivosti, ktorá ako pojem vo veľkej miere nie je jednoznačne ustálená. 
 
	O	N	Vytvorí sa priestor pre úpravu dohody vo vzťahu k výške škody.	
SAP	V. časť, 3. hlava, bod 2.3.2.9.  – Záväzky zo spôsobenia škody (prvý diel)
V súvislosti so staro-novým inštitútom povinnosti nahradiť škodu spôsobenú informáciou alebo radou kladieme otázku, či pôjde o poskytovanie informácií alebo rád podľa osobitných zákonov – napríklad podľa pripravovaného zákona o finančnom sprostredkovaní a finančnom poradenstve. 	O	N	Úprava bude platiť všeobecne a bude sa vzťahovať aj na uvedené prípady podľa osobitných predpisov.	
SAP	V. časť, 3. hlava, bod 2.6.15. – Záväzky zo spôsobenia škody (prvý diel)
Alternatívy nie sú dostatočne konkretizované, pričom ani jedna alternatíva nepredstavuje vhodné riešenie, nakoľko rozsah voľnej úvahy súdu nie je ničím obmedzený. Poukazujeme aj na platnú českú formuláciu: „v celkom výnimočných prípadoch hodných osobitného zreteľa“. 
Ak sa bod 2.6.15 vzťahuje len na zvýšenie náhrady (k samotnej náhrade pripomienky vyššie), alternatíva II nepredstavuje prijateľné riešenie, nakoľko medzi okolnosti prípadu patrí nespochybniteľne aj bodové hodnotenie určené lekárom, ktoré stanoveným spôsobom odzrkadľuje rozsah a charakter poškodení a ich následkov na zdraví a pri stanovení výšky toto nesmie opomenúť. Vyjadrenie zvýšenia určitým násobkom „základného“ odškodnenia prispieva k preskúmateľnosti a porovnateľnosti súdnych rozhodnutí a tým podporuje právnu istotu ako súčasť právneho štátu. 
	Z	A	Subjekty sa dohodli na vypustení alternatív a preformulovaní textu.	
SAP	V. časť, 3. hlava, bod 2.6.14. – Záväzky zo spôsobenia škody (prvý diel)
Obmedzenie zvýšenia výšky náhrady považujeme za nutné ponechať minimálne tak, ako je v súčasnej právnej úprave, náš názor zdôvodňujeme nasledovne: 
-	súčasný platný právny stav je založený na mechanizme automatického a rýchleho odškodnenia nárokov, 
-	platný právny stav garantuje rovnaké odškodnenie pre všetkých poškodených a jediným kritériom je rozsah utrpených poranení a následkov, 
-	dĺžka konaní o odškodnenie bolesti a sťaženia spoločenského uplatnenia je sama o sebe zdĺhavá, často sa poškodený ani nedožijú odškodnenia, navrhovanou úpravou je dôvodné očakávať výrazné predĺženie takýchto konaní, 
-	prenesenie (posilnenie) kompetencie zvyšovania náhrady bolestného a sťaženia spoločenského uplatnenia neúmerne zaťaží súdy (zvlášť pri absencii vymedzenia dôvodov hodných osobitného zreteľa aspoň príkladným výpočtom a súčasnom existujúcom oslobodení žalobcov od poplatkovej povinnosti), 
-	navrhovaný stav znamená o. i. aj odlišnosť prísudkov pri obdobnom skutkovom stave, pričom rozdiel bude založený len na právnom názore: 
•	tým bude porušený jeden z princípov právneho štátu – právna istota, ktorá spočíva aj na predvídateľnosti a kalkulovateľnosti rozhodnutí štátnych orgánov (bližšie v M. Čič a kolektív, Komentár k Ústave SR, Matica slovenská 1997, str. 52), 
•	rovnaké poškodenie zdravia budú rozdielne odškodňované, 
•	bude príliš široko koncipovaná (až bezhraničná) možnosť voľnej úvahy súdu, 
•	otázka rozsahu odškodnenia bolesti a sťaženia spoločenského uplatnenia je čisto odborná medicínska otázka, nie právna; návrh smeruje k úplnému prelomeniu tohto rokmi osvedčeného kritéria,  
-	navrhovaná právna úprava negarantuje mechanizmus možného mimosúdneho odškodnenia a právnych dôsledkov takéhoto úkonu, 
-	navrhovaná právna úprava neobsahuje mechanizmus tzv. predbežného konania, ktoré predchádza súdne konanie, 
-	rozsah odškodnenia píliš závisí od lokálnej judikatúry a právneho názoru súdu (chýba jednotiaca judikatúra). 
 
Zámer by mal zároveň dopady na verejné financie (odškodňovanie pracovných úrazov a chorôb z povolania Soc. poisťovňou, dosah na výdavky rezortov ako napr. Ministerstvo obrany, Ministerstvo vnútra v zmysle zákona o soc. zabezpečení policajtov a vojakov) a tiež na oblasť výšky  poistného v povinnom zmluvnom poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorového vozidla, resp. v  iných druhov povinných zodpovednostných poistení. Súdmi priznávané náhrady by bez limitácie mohli dosiahnuť takú úroveň, že by krytie z povinného poistenia nemuselo (najmä pri spôsobení škody viacerým poškodeným) postačovať, čo by znamenalo, že škodca by nad rámec krytia znášal presahujúce odškodnenie sám -  zjavný rozpor s účelom povinného poistenia. Eskalácia súdnych odškodnení za nemateriálnu ujmu by mohla ohroziť fungovanie systému povinne zmluvného poistenia (bližšie napr. v Dôvodovej správe k zák. č. č. 437/2004 Z. z.). 
 
K argumentácii zdôvodňujúcej zámer zrušenia obmedzenia zvýšenia náhrady bolestného a sťaženia spoločenského uplatnenia súdom porovnaním so zásahom do osobnosti alebo porušením/ohrozením  duševného vlastníctva neobstojí – na rozdiel od spomenutých oblastí ochrany osobnosti a duševného vlastníctva sa v našom právnom systéme pri odškodňovaní bolesti a sťaženia spol. uplatnenia dlhodobo uplatňuje bodový systém (ten nebol výrazne menený ani pri najnovšej právnej úprave – zákon č. 437/2004 Z. z.), čo svedčí o tom, že „ohodnotenie“ resp. kvantifikácia nárokov v rámci spomenutých oblastí je odlišná a založená na rozdielnych kritériách, t. j. neporovnateľná. 
Zároveň neobstojí argumentácia, že súčasné obmedzenia sú v rozpore s existujúcimi trendmi. Ako vyplýva z Dôvodovej správy k zák. č. 437/2004 Z. z., navrhovaná možnosť neobmedzeného limitu zvýšenia náhrad by bola v porovnaní s vyspelými európskymi krajinami výrazne neštandardná. Pre porovnanie, v krajinách ako Česká republika, Maďarsko, Rakúsko, Belgicko, Dánsko, Švajčiarsko, Francúzsko, Veľká Británia, Grécko, Nemecko a Holandsko, podľa uvedenej Dôvodovej správy, existuje horný limit náhrady bolestného alebo sťaženia spoločenského uplatnenia. 
	Z	A	Vypustí sa bod 2.6.14 z leg. zámeru.	
SAP	V. časť, 2. hlava, bod 9 – Poistné zmluvy (deviaty diel)
Pozitívne hodnotíme pomerne široko naznačenú koncepciu úpravy poistných zmlúv, ktorá sa zmieňuje o množstve nových inštitútov, ktoré v súčasnej právnej úprave absentujú (napr. záujemca o poistenie, poistný záujem, poistné riziko, spolupoistenie, nadpoistenie, nemocenské poistenie, poistenie úveru a kaucie, a pod.), resp. sú čiastkovo upravené v zákone o poisťovníctve (napr. druhá časť rozhodného práva) alebo sú upravené zmätočne ( úrazové poistenie, poistenie právnej ochrany). 
 
Vychádzajúc z takto široko naznačenej koncepcie novej právnej úpravy, legislatívny zámer sa v časti o poistnej zmluve v bode 9.5. zmieňuje o istej redukcii počtu ustanovení, čo sa nám javí ako rozporuplné v zmysle naznačeného úmyslu. Na inom mieste ( bod 9.7. ) zase uvádza, že Občiansky zákonník aspoň rámcovo vymedzí právnu úpravu nových druhov poistenia.  
 
V zmysle uvedeného, ako aj na základe skutočnosti, že legislatívny zámer sa v tejto časti  
( s výnimkou zámeru členenia úpravy na všeobecnú a osobitnú v bode 9.5.) nijak viac nezmieňuje o budúcej štruktúre ustanovení zákonníka, najmä vzhľadom na úmysel zapracovať množstvo nových inštitútov, odporúčame predkladateľovi jasne vymedziť svoju predstavu z hľadiska systematiky pripravovanej úpravy poistnej zmluvy. 
 
Z hľadiska ochrany spotrebiteľa, klienta poisťovne sa stotožňujeme s faktom, že nová právna úprava je nevyhnutná, a dokonca pre sektor poisťovníctva, no najmä pre spotrebiteľov až neudržateľná, keďže jej prijatie sa očakáva až v roku 2010. 
 
Považujeme za potrebné  pripomenúť, že vecného hľadiska musí predkladateľ zobrať do úvahy, že v súvislosti s právnou úpravou  poistnej zmluvy je nevyhnutné  riešiť minimálne  nižšie vymenované problematiky. Ak by to z akýchkoľvek dôvodov ( napr. kvôli požiadavke na redukciu ustanovení v návrhu OZ) nebolo možné, musí počítať s tým, že bude musieť existovať iná právna norma, ktorá bude túto problematiku riešiť ako lex specialis. Rozhodnutie o tom, či bude celá právna úprava v OZ alebo v samostatnom zákone považujeme za nevyhnutné  strategické rozhodnutie, ktoré je nutné urobiť ešte pred začatím prác na vlastnom texte OZ. 
 
Riešiť treba tieto okruhy problémov: 
1.	Poistnú zmluvu treba novou právnou úpravou vymedziť ako zmluvu o finančných službách. 
2.	Je potrebné zadefinovať pojmy pre účely predmetnej právnej úpravy, ktoré súvisia so vznikom a trvaním súkromného poistenia, pojmy vo vzťahu k poisteniu dohodnutému podľa pravidiel platných v rámci predpisov EÚ pri používaní práva voľného poskytovania služieb (tzv. cezhraničné poskytovanie poistenia). Ide hlavne o pojmy poistná udalosť, poistná doba, poistné obdobie, záujemca o poistenie, poisťovateľ, poistník, poistený, oprávnená osoba, obmyslená alebo výhodou poctená osoba,  poistný záujem, poistné, škodová udalosť, odkupná hodnota, čakacia doba, škodové poistenie, obnosové poistenie, bonus , redukcia poistnej sumy, redukcia poistnej doby a ďalšie. 
3.	Spôsob uzatvorenia poistnej zmluvy, spôsob a dobu na prijatie návrhu na jej uzatvorenie, zmenu alebo predĺženie, osobitné podmienky prijatia návrhu v prípade životného poistenia, ako aj dôvody na odmietnutie návrhu. 
4.	Písomnú forma pre úkony týkajúce sa súkromného poistenia s tým, že sa umožní, najmä v prípade potreby urýchlenia niektorých úkonov možnosť v poistnej zmluve dohodnúť aj inú, ako písomnú formu (napr. pri poistení cestovných výdavkov). 
5.	Povinnosť poisťovateľa vydať poistníkovi poistku ako písomné potvrdenie o uzavretí poistnej zmluvy. 
6.	Špeciálnu premlčaciu dobu pre niektoré nároky z poistenia. 
7.	Poistenie cudzieho poistného rizika, a povinnosť oboznámiť poisteného s obsahom poistnej zmluvy a jeho súhlas na prijatie poistného plnenia poistníkom, ak nie je súčasne poisteným. 
8.	Možnosť uzatvorenia poistnej zmluvy i v prospech tretej osoby, v súlade s § 50 Občianskeho zákonníka. Súhlas tretej osoby môže byť udelený aj neskôr, pri uplatnení práva na poistné plnenie; takáto osoba sa stane účastníkom poistenia až udelením súhlasu. 
9.	Právo poisťovateľa na poistné, doba splatnosti bežného poistného a jednorázového poistného. Vo všeobecnosti má poisťovateľ právo na poistné počas celej doby trvania poistenia. Osobitne je preto potrebné upraviť podmienky, keď v dôsledku vzniku poistnej udalosti poistné riziko zanikne (napr. smrťou poistenej osoby) s tým, že tieto podmienky bude možné odchylne upraviť v poistnej zmluve. V poistnej zmluve sa môžu dohodnúť podmienky za ktorých má poisťovateľ právo v súvislosti so zmenou podmienok upraviť výšku poistného. Je potrebné ustanoviť dvojmesačnú lehotu v rámci ktorej môže poisťovateľ oznámiť poistníkovi zmenu výšky poistného, pričom nesúhlas bude mať za následok zánik poistenia uplynutím poistného obdobia, na ktoré bolo poistné zaplatené; o tomto následku bude poisťovateľ povinne poistníka upozorňovať. 
10.	Základné práva poistníka a poisteného:  
a.	povinnosť poistníka, ako zmluvnej strany alebo poisteného, ak nie je súčasne poistníkom, oznámiť vznik poistnej udalosti, 
b.	povinnosť oprávnenej osoby oznámiť vznik poistnej udalosti v prípade poistenia pre prípad smrti,  
c.	 práva a povinnosti účastníkov v prípade zmeny alebo zániku poistného rizika.  
11.	Povinnosť poisťovateľa, aby bez zbytočného odkladu po nahlásení škodovej udalosti začal jej šetrenie a ukončil ho do troch mesiacov. Poisťovateľ bude povinný na žiadosť oprávnenej osoby, v prípade, ak z objektívnych dôvodov nebude môcť ukončiť šetrenie v ustanovenej lehote a ak bude preukázaný právny základ na poistné plnenie poskytnúť zálohu. 
12.	Následky porušenia zákonom ustanovených alebo poistnou zmluvou dohodnutých povinností. 
13.	Prerušenie zmluvného poistenia na základe zmluvy a jeho dôsledky  
14.	Zánik poistenia: 
a.	ako iné zmluvné vzťahy a to uplynutím doby, dohodou, výpoveďou alebo odstúpením, 
b.	špeciálne spôsoby zániku pre neplatenie poistného, výplatou odkupnej hodnoty, zánikom rizika, zmenou vlastníctva poistenej veci a pod. 
15.	Formy poistenia   
a.	poistenie škodové - v škodovom poistení je poisťovateľ povinný poskytnúť náhradu škody v rozsahu podľa poistnej zmluvy, 
b.	 poistenie obnosové – poistným plnením bude dohodnutá suma. 
16.	Úprava podmienok ďalšieho trvania poistenia pre prípad, ak poistenie zmenou vlastníctva majetku, na ktoré sa poistenie viaže, nezaniká. 
17.	Možnosť obmedzenia hornej aj spodnej hranice poistného plnenia. Spodnou hranicou plnenia poisťovateľ vylučuje tzv. drobné škody, kde by vyšetrovanie bolo podstatne nákladnejšie ako výška škody. V prípadoch poistenia veci alebo iného majetku, ktorého hodnota je oceniteľná v čase uzatvárania poistenia by mala horná hranica zodpovedať hodnote tejto veci alebo majetku vyjadrenej poistnou sumou.  
18.	V prípadoch poistenia, kde v čase uzatvorenia poistnej zmluvy nie je možné určiť poistnú hodnotu poistnej veci (napr. poistenie právnej ochrany, poistenie zodpovednosti, poistenie finančných strát a pod.) bude poisťovateľ povinný plniť do výšky skutočnej škody, najviac však do určeného limitu. V prípade, ak vznikne škoda nad rámec tohto limitu pôjde táto škoda na ťarchu poškodeného. Rovnako je potrebné umožniť novou právnou úpravou uzatvoriť tzv. zlomkové poistenie ktorého účelom bude krytie iba čiastočných strát na poistenom majetku. 
19.	Limit poistného plnenia by sa mal  vzťahovať na jednu škodovú udalosť. Ak však pri jednej škodovej udalosti vznikne viac poistných udalostí, tak celkové plnenie poisťovateľa za všetky poistné udalosti nemôže prekročiť určenú hornú hranicu. Osobitný zákon (napr. zák. č. 381/2001 Z.z.)  môže ustanoviť, alebo v poistnej zmluve možno dohodnúť inak.  
20.	Množné poistenie – t.j. ak to isté poistné riziko je poistené na rovnaké obdobie u niekoľkých poisťovateľov 
a.	 spolupoistenie – uzavretie poistnej zmluvy medzi poistníkom a viacerými poisťovateľmi, 
b.	 súbežné poistenie - vzniká medzi poistníkom a dvomi alebo viacerými poisťovateľmi, s ktorými poistník uzatvoril poistné zmluvy, týkajúce sa toho istého poistného rizika, 
c.	 viacnásobné poistenie vznikne  v  prípade dvoch alebo viacerých poistení vzťahujúcich sa na to isté poistné riziko v rovnakom období, ak súhrn poistných súm bude presahovať hodnotu poistenej veci alebo  súhrn limitov poistného plnenia bude presahovať skutočnú výšku škody. 
21.	Zachraňovacie náklady - v záujme vykonania všetkých nevyhnutných opatrení na zabránenie vzniku ďalších škôd a  na zmiernenie následkov už vzniknutej škody poistník i akákoľvek iná osoba, ktorej v tejto súvislosti vznikli náklady má právo na ich náhradu. 
22.	Prechod práva na náhradu škody na poisťovateľa, v prípade že poskytol poistné plnenie. 
23.	Obnosové poistenie -na rozdiel od poistenia škodového, v obnosovom poistení nie je vznikom práva na poistné plnenie dotknuté právo na náhradu škody voči tomu, kto za škodu zodpovedá. Upraví sa, že z predčasne ukončeného obnosového poistenia vznikne právo na výplatu časti poistného, uloženého ako rezerva životného poistenia, alebo právo na zníženie poistnej sumy bez povinnosti platiť ďalšie poistné, alebo na skrátenie doby poistenia. 
24.	Inštitút tzv. nadpoistenia a  podpoistenia  na základe zistenia hodnoty poisteného majetku. 
25.	Poistenie právnej ochrany, - implementácia smernice EÚ - vylúči sa možnosť stretu záujmu medzi poisťovateľom a poisteným. Ustanovia sa prípady, na ktoré sa poistenie právnej ochrany nebude vzťahovať. Na riešenie sporov vyplývajúcich z poistenia právnej ochrany sa ustanoví povinnosť poisťovateľovi uzatvoriť rozhodcovskú zmluvu, ak o to poistník požiada.   
26.	Poistenie zodpovednosti za škodu, z ktorého vzniká poistenému právo, aby poisťovateľ za neho plnil t.j. nahradil škodu, ktorú spôsobil inému. Zodpovednosť poisteného vyplýva aj z osobitného zákona, alebo zo zmluvného záväzku. Plnenie poisťovateľa bude možné obmedziť limitom poistného plnenia; ak nie je obmedzené je poisťovateľ povinný plniť v plnom rozsahu vzniknutej škody, za ktorú poistený zodpovedá. Ak osobitný zákon (napr. zák. č.381/2001 Z.z.) alebo poistná zmluva neupraví inak, poškodený nebude mať priamy nárok na poistné plnenie voči poisťovateľovi. 
27.	Poistenie úveru, cieľom ktorého je ochrana pred škodou na majetku poisteného, ktorá by mohla vzniknúť nesplácaním úveru zo strany dlžníka.  
28.	Poistenie kaucie, ktorým sa poisťovateľ zaväzuje plniť v prípade, že poistený je povinný plniť z dôvodu svojho ručiteľského záväzku, alebo z iného obdobného dôvodu uvedeného v poistnej zmluve (napr. prepadnutie kaucie).  
29.	Poistenie finančných strát, napr. z dôvodu nepriaznivého vývoja vo výkone povolania, z nezavineného poklesu alebo straty príjmu, z nepriaznivých klimatizačných zmien a pod. toto poistenie bude možné dohodnúť len ako poistenie škodové. 
30.	poistenie pomoci osobám počas cestovania alebo pri pobyte mimo svojho bydliska v súlade so smernicou EHS.  
31.	Poistenie osôb, ktoré sa bude týkať poistnej udalosti, vymedzenej v poistnej zmluve. V životnom poistení, sa poistenie bude vždy viazať na udalosť týkajúcu sa života, zdravia alebo osobného stavu  poisteného.  
32.	Obmyslená, resp. výhodou poctená osoba - pri poistení pre prípad smrti poisteného bude oprávnenou osobou osoba, ktorá je v poistnej zmluve poistníkom určená menom alebo vzťahom k poistenému, alebo iná zákonom určená osoba. Zákon umožní poistníkovi túto osobu kedykoľvek, najneskôr do vzniku poistnej udalosti zmeniť. V prípade, ak poistník takúto osobu neurčí, zákon ustanoví, ktoré ďalšie osoby sa stanú oprávnenou osobou. 
33.	Vymedzenie prípadov, kedy bude poistník, ak nie je súčasne poisteným povinný vyžiadať si súhlas poisteného. 
34.	Ustanovenie podmienok, kedy bude poisťovateľ povinný plniť v prípade smrti poisteného, ku ktorej došlo jeho úmyselným zavinením, ako aj následkov  nezaplatenia poistného. 
35.	Skupinové poistenie t.j. poistenou sa stáva osoba, ktorá v poistnej zmluve nie je presne určená, ale patrí ku skupine osôb vymedzených poistnou zmluvou ( napr. účastník zájazdu).V prípade skupinového poistenia sa ustanoví, aby určenie, ako aj zmenu obmyslenej osoby uskutočňoval poistený, nie poistník (napr. zamestnávateľ), čo by bolo nereálne. V prípade skupinového poistenia, ktorým sa uzatvára poistenie pre prípad smrti poisteného  sa nebude vyžadovať súhlas poisteného na zisťovanie jeho zdravotného stavu.  
36.	Úrazové poistenie, ktoré môže byť dohodnuté ako škodové poistenie, ale aj ako poistenie obnosové. Ustanoví sa, v ktorých prípadoch má poisťovateľ právo odmietnuť  plnenie alebo ho znížiť. 
37.	Poistenie pre prípad choroby, ktoré môže byť poistením škodovým, i poistením obnosovým. Ustanoví sa maximálna  dĺžka čakacej doby, ak bola dohodnutá. 
38.	Individuálne zdravotné poistenie –ako  súkromné poistenie poskytované na základe licencie NBS (má povahu iba podporného poistenia vo vzťahu k verejnému zdravotnému poisteniu). 
39.	Rozhodné právo - ktorým právnym poriadkom sa riadia  vzťahy účastníkov poistenia vzniknutého na základe poistnej zmluvy zo súkromného poistenia  s medzinárodným prvkom. V súlade s teóriou medzinárodného práva súkromného je na prvom mieste voľba práva. Zmluvné strany uzatvárajúce poistnú zmluvu si môžu zvoliť právo, ktorým sa majú ich vzájomné vzťahy riadiť. Ak v prípade poistných zmlúv s medzinárodným prvkom v rámci EHP si účastníci rozhodné právo nezvolia, budú sa ich vzťahy  riadiť právnym poriadkom, ktorého použitie bude uvedené v ustanoveniach o rozhodnom práve. Účastníci nebudú mať možnosť voľného výberu práva v prípade, ak právny predpis členského štátu ukladá povinné poistenie. Navrhovaná úprava o poistnej zmluve nebude použitie slovenského právneho poriadku výslovne ustanovovať. 
40.	Úprava niektorých povinností pre prípad uzatvárania poistných zmlúv v rámci slobodného poskytovania služieb v rámci EÚ. 
41.	Prechodné ustanovenia - poistné zmluvy uzatvorené pred nadobudnutím účinnosti novej právnej úpravy sa budú posudzovať podľa novej právnej úpravy, ale ich vznik, ako aj nároky z nich vyplývajúce sa budú posudzovať podľa doterajších predpisov. 
42.	Odkaz sa na právne akty ES a EÚ, ktoré budú uvedené v prílohe a ktoré sa touto úpravou preberú. 
43.	Zo zákona o poisťovníctve sa vypustia duplicitné ustanovenia, ktoré svojím obsahom patria do novej právnej úpravy. 
44.	V súvislosti s poistením osôb ustanovenie možnosti pre poisťovňu získať, so súhlasom poisteného, jeho zdravotnú dokumentáciu. Ide o nevyhnutnosť vo vzťahu k poisteniam, ktorých dohodnutie t.j. ohodnotenie poistného rizika a z toho vyplývajúca výška poistného, prípadne likvidácia poistnej udalosti  (určenie jej rozsahu alebo zistenia, či vôbec nastala) je priamo závislá na údajoch o zdravotnom stave poisteného. 
45.	Riešenie právnych dôsledkov prevodu poistného kmeňa  - právo poisteného vypovedať zmluvu mimo obvyklej lehoty 
46.	Vymedzenie  obsahu všeobecných poistných podmienok  
47.	A iné ... 
	 
Slovenská asociácia poisťovní na základe skúsenosti z vykonávania poisťovacej činnosti svojich členov týmto vyjadruje svoj názor  na nevyhnutný vecný rozsah právnej úpravy poistnej zmluvy. Pripomíname, že tvorcovia zákona by sa v analýze legislatívneho vývoja mali vrátiť minimálne do roku 1964, kedy bol definitívne zrušený zákon o poistnej zmluve č. 189/1950 a niektoré jeho  ustanovenia vložené do OZ a niektoré dôležité ustanovenia a pojmy boli z dôvodu redukcie  vybraté a i „odsunuté“ do vyhlášok, ktorými sa stanovovali poistné podmienky pre poistenie majetku ( naposledy vyhl. č. 13/1983 Zb.,) osôb -  vyhl. č. 49/1964 , zodpovednosti za škody – vyhl. č. 14/1983 a ďalších. Tieto  však boli zrušené v roku 1991 a tým sa nenávratne stratili niektoré pojmy a pomenovanie niektorých právnych vzťahov z našich právnych predpisov.  
 
 Zároveň týmto dávame aj  podnet pre predkladateľa legislatívneho zámeru , či nie je efektívnejšie inkorporovať rámcové ustanovenie o existencii poistnej zmluvy do pripravovaného kódexu a následne podrobne vymedziť problematiku poistnej zmluvy v samostatnom osobitnom zákone. Podľa našich informácii aj v  rámci EU pristupujú jednotlivé členské krajiny k tejto problematike po formálnej stránke  rôzne, ale všade platí, že právna úprava poistnej  zmluvy je obsahovo veľmi široká: 
•	Maďarsko – poistná zmluva je  stále súčasťou OZ . V  ostanom období  prebehla rozsiahla novelizácia  , pričom počet ustanovení upravujúcich   poistenie sa minimálne zdvojnásobil. Nová úprava nadobudne účinnosť v r. 2010 
•	Česko – od  roku 2004  samostatný zákon o poistnej zmluve ( cca 70 paragrafov). V súčasnosti sa aj za významnej účasti Českej asociácie poisťovní rokuje o  možnosti včleniť tento zákon do občianskeho zákonníka 
•	Rakúsko – samostatný zákon o poistnej zmluve z roku 1959  ( 192 paragrafov) 
•	Nemecko – nový , veľmi rozsiahly zákon o poistnej zmluve prijatý v roku 2008  
 
	Z	A	MS SR s prevažnou časťou súhlasí, pričom ich vezme do úvahy pri § znení.	
SAP	všeobecná pripomienka
Úvodom vyjadrujeme potešenie nad prípravami jednotného kódexu civilného práva v zmysle naznačených východísk a výstupov podľa Legislatívneho zámeru kodifikácie súkromného práva (ďalej len „legislatívny zámer“), ktorý si okrem iného kladie za cieľ aktualizovať ustanovenia o poistnej zmluve a sústrediť ich na „jedno miesto“. Zároveň hneď v úvode vyslovujeme obavu, že splnenie tohto cieľa nebude možné dosiahnuť za predpokladu , že predkladateľ naplní aj cieľ , ktorý je deklarovaný v bode 9.5 ako umožnenie redukcie počtu ustanovení. To je dôvod, prečo sa veľmi široko venujeme pripomienkam k tej časti legislatívneho zámeru, ktorý pojednáva o poistných zmluvách.	Z	N	MS SR objasnilo svoj zámer o redukcii s cieľom zachovania pružnosti právnej úpravy, čo však neznamená, že by mali byť zároveň predmetom kvantitatívnych obmedzení.