Title: Príloha č
Author: user
Company: MZV SR

Úvod
	
Ministerstvo zahraničných vecí Slovenskej republiky (MZV SR) je ústredným orgánom štátnej správy Slovenskej republiky pre oblasť zahraničnej politiky a vzťahy Slovenskej republiky k ostatným štátom a medzinárodným organizáciám (§ 14 ods. 1 zák. č. 575/2001 Z.z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy). Pri zabezpečovaní zahranično-politických záujmov Slovenskej republiky spolupracuje s inými vnútroštátnymi gestormi, ktorí vykonávajú svoju pôsobnosť vo vzťahu k odborným medzinárodným organizáciám podľa § 35 ods. 4 zákona č. 575/2001 Z.z.

	Úlohy iných ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy vo vzťahu k iným štátom a medzinárodným organizáciám vymedzuje § 35 tohto zákona. Tieto v rozsahu vymedzenej pôsobnosti zabezpečujú aj úlohy súvisiace s dojednávaním a vykonávaním medzinárodných zmlúv, s rozvojom medzištátnych vzťahov a medzinárodnej spolupráce vrátane úloh, ktoré pre Slovenskú republiku vyplývajú z medzinárodných zmlúv, ako aj z jej členstva v medzinárodných organizáciách (§ 35 ods. 4). V tomto ustanovení je špecificky ešte upravená pôsobnosť týchto ministerstiev a ústredných orgánov štátnej správy vo vzťahu k aktivitám v rámci Európskej únie (§ 35 ods. 5 až 7). 

1. Ministerstvo zahraničných vecí Slovenskej republiky (MZV SR)

MZV SR je garantom medzinárodných organizácií politickej povahy. Spolupracuje s inými vnútroštátnymi gestormi pri zabezpečovaní zahranično-politických záujmov Slovenskej republiky vo vzťahu k odborným medzinárodným organizáciám.

A/ Organizácia Spojených národov (OSN)

Organizácia Spojených národov (OSN) bola založená na základe Charty OSN (San Francisco, 26. jún 1945). Jej cieľom je zabrániť opakovaniu vojnových tragédií vytvorením účinného mechanizmu na zachovávanie medzinárodného mieru a bezpečnosti, prevenciu konfliktov a vytváranie podmienok pre mierovú spoluprácu medzi štátmi a národmi. Je to globálne fórum s celosvetovým dosahom v oblasti politicko-bezpečnostných, hospodárskych, sociálnych a medzinárodno-právnych otázok. Charta OSN je jedným zo základných pilierov platného systému medzinárodného práva. 

OSN má v súčasnosti 192 členov a Československo bolo jej zakladajúcim štátom (24.10.1945). Slovensko sa stalo členom OSN (19.01.1993) po rozdelení ČSFR. Členstvo v  OSN nám umožňuje zapájať sa do aktivít jej orgánov v oblasti mieru a bezpečnosti, hospodárskej spolupráce, ľudských práv a kodifikácie noriem medzinárodného práva.

Účasť na zasadnutiach orgánov a organizácií OSN umožňuje prezentovanie postojov Slovenska v zahranično-politickej a ekonomickej oblasti i odborných stanovísk v príslušných agendách medzinárodných organizácií. Slovenská republika  v rokoch 2008 - 2009 efektívne pôsobila na pôde OSN a presadzovala priority zahraničnej politiky SR i princípy, hodnoty a záujmy EÚ pri posilňovaní nástrojov multilateralizmu a efektívneho systému medzinárodných vzťahov s ústrednou úlohou OSN. Aktívne sa zapojila do úsilia medzinárodného spoločenstva reagovať na naliehavé globálne výzvy a hrozby. Valné zhromaždenie OSN (VZ OSN) poskytuje priestor na prezentovanie postojov Slovenskej republiky na globálne otázky a aktuálnych výziev. Každoročne ich tlmočí vedúci delegácie Slovenskej republiky (obvykle minister zahraničných vecí) v rámci všeobecnej rozpravy VZ OSN.
Mierové operácie OSN sú dôležitým nástrojom Bezpečnostnej rady OSN (BR OSN) na zachovávanie a udržiavanie medzinárodného mieru a bezpečnosti vo svete. Na 18 mierových operáciách na štyroch kontinentoch sa pod vlajkou OSN podieľa 115 krajín s viac ako 100 000 príslušníkmi (takmer 73 000 vojakov, 9500 policajtov, 5700 civilných zamestnancov, 12 000 lokálne zamestnaných civilistov a 2000 dobrovoľníkov). Od roku 1945 mierové jednotky OSN realizovali viac ako 60 misií, aktívne sa 172-krát podieľali na rokovaniach o mierovom ukončení regionálnych konfliktov a umožnili obyvateľom 45 krajín zúčastniť sa na slobodných a spravodlivých voľbách. Okrem udržiavania mieru a bezpečnosti majú príslušníci mierových operácií tiež poverenie zúčastňovať sa na politických procesoch, reformách súdnych systémov, tréningu orgánov činných v trestnom konaní, policajných jednotiek, odzbrojení a reintegrácii bývalých bojovníkov do spoločnosti. OSN je najväčším multilaterálnym prispievateľom na postkonfliktnú stabilizáciu na svete. 

Pôsobenie v mierových operáciách je aj integrálnou súčasťou zahraničnej politiky SR vo vzťahu k OSN. Okrem misie OSN na Cypre (UNFICYP) a pozorovateľskej misie OSN na Blízkom Východe (UNTSO) sú príslušníci Ozbrojených síl SR v súčasnosti prítomní najmä v troch ďalších operáciách s mandátom BR OSN: misia NATO v Afganistane (ISAF), misia NATO v Kosove (KFOR) a misie EÚ v Bosne a Hercegovine (ALTHEA, EUFOR). Od roku 1993 sa SR zapojila do veľkého počtu ďalších operácií medzinárodného krízového manažmentu na troch svetových kontinentoch (v Európe, Ázii a Afrike). SR má dnes v operáciách medzinárodného krízového manažmentu celkom 618 osôb. Podrobnejšie k účasti SR v mierových operáciách poskytuje aj webová stránka Ministerstva obrany SR http://www.mosr.sk/333/mierove-operacie.php. 

V rámci preventívnej diplomacie pôsobí slovenská diplomacia už vyše 20 rokov na Cypre, kde organizuje pravidelné bikomunitné stretnutia medzi lídrami grécko-cyperských a turecko-cyperských politických strán pri v procese zbližovania ich postojov na mierové riešenie problému rozdeleného ostrova. Navyše, v osobe brigádneho generála Ing. Pavla Macku, CSc. (zástupca veliteľa Pozemných síl OS SR) ašpiruje na post vojenského veliteľa mierovej misie OSN na Cypre (UNFICYP). 

Slovenská republika je od pôsobenia v Bezpečnostnej rade OSN (2006-2007) aktívna v oblasti reformy bezpečnostného sektora („RBS“). Ide o jeden z kľúčových inštitútov na upevnenie mieru a stabilizácie pomerov v postkonfliktných oblastiach. Slovensko koordinuje tzv. rozšírenú základnú skupinu pre RBS a je predsedom Skupiny priateľov OSN pre RBS (spojnica medzi Sekretariátom OSN a členskými štátmi OSN). Prioritou je posilňovať regionálny prístup k RBS a spoluprácu OSN s regionálnymi, subregionálnymi a inými medzinárodnými organizáciami. S partnerskými štátmi zorganizovalo Slovensko regionálne semináre o úlohe OSN v oblasti RBS: v Kapskom Meste (JAR) juhoafricko-slovenský regionálny seminár (november 2007) a v Buenos Aires podobný projekt s Argentínou pre región Latinskej Ameriky a Karibiku (september 2009). Tretí podobný seminár pre región Juhovýchodnej Ázie pripravuje SR spoločne s Indonéziou na koniec marca 2010. Ako člen EÚ, OBSE, OECD a NATO sa SR usiluje o posilňovanie spolupráce týchto organizácií s OSN v oblasti RBS. V tomto kontexte má osobitné miesto spolupráca medzi EÚ a OSN.

Vizitkou aktivít Slovenskej republiky na pôde medzinárodných organizácií je aj zvolenie Slovenska do orgánov OSN alebo menovanie nášho občana do určitej funkcie v systéme OSN.  Z tohto pohľadu možno roky 2008 a 2009 hodnotiť pozitívne aj vo väzbe na pokračovanie nášho pôsobenia vo výkonných orgánoch OSN po úspešnom pôsobení na poste nestáleho člena Bezpečnostnej rady OSN (BR OSN) v rokoch 2006-2007.
Na jar v roku 2008 bola Slovenská republika v Ženeve zvolená do Rady OSN pre ľudské práva (HRC) a na jeseň v roku 2009 v New Yorku do Hospodárskej a sociálnej rady OSN (ECOSOC), v Paríži do Výkonnej rady UNESCO a v Ríme do Rady FAO (Organizácia Spojených národov pre výživu a poľnohospodárstvo). Slovensko je tiež členom Výkonnej rady Rozvojového programu OSN a Populačného fondu OSN (UNDP/UNFPA) na roky 2008-2010, Komisie OSN pre sociálny rozvoj (2007-2011), Komisie OSN pre vedu a technológiu pre rozvoj (2009-2010) a v rokoch 2007-2009 pôsobila vo Výkonnej rady Medzinárodného výskumného a tréningového inštitútu OSN pre zlepšenie postavenia žien (UN-INSTRAW). 

Viacerí občania Slovenskej republiky pôsobia v službách OSN. Popredný slovenský odborník na medzinárodné právo Peter Tomka je od roku 2003 sudcom Medzinárodného súdneho dvora (MSD) v Haagu a od februára 2009 zastáva post podpredsedu MSD. P. Tomka sa uchádza o znovuzvolenie za sudcu na druhé 9-ročné funkčné obdobie vo voľbách v roku 2011 a slovenská diplomacia venuje tejto kandidatúre prioritnú pozornosť. GT OSN vymenoval (2009) Jána Kubiša za výkonného tajomníka Európskej hospodárskej komisie OSN so sídlom v Ženeve, Miroslava Jenču (2008) za svojho osobitného predstaviteľa a vedúceho Regionálneho centra preventívnej diplomacie OSN v Strednej Ázii so sídlom v Ašchabáde a Máriu Kadlečíkovu (2007) za regionálnu zástupkyňu Organizácie Spojených národov pre výživu a poľnohospodárstvo (FAO) pre Európu a Strednú Áziu so sídlom v Budapešti. Na expertnej úrovni bol Peter Guráň zvolený (2008) do Výboru pre práva dieťaťa OSN (ide o prvé pôsobenie občana SR v zmluvnom ľudsko-právnom orgáne OSN) a vo voľbách do Výboru pre rozpočet a financie Medzinárodného trestného súdu bola v januári 2009 opätovne zvolená Elena Sopková. 

V roku 2009 sa nepodarilo presadiť kandidatúru SR na sídlo Európskej agentúry pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ACER).

Členstvo SR v najvýznamnejších orgánoch OSN

Hospodárska a sociálna rada OSN (Rada) patrí medzi šesť hlavných orgánov OSN. Do jej agendy podľa Charty OSN patria globálne otázky týkajúce sa najmä zvyšovania životnej úrovne, zamestnanosti, hospodárskeho a sociálneho pokroku. Radu tvorí v súčasnosti 54 členských štátov OSN zo zástupcov piatich regionálnych skupín.

Slovensko bolo historicky prvýkrát zvolené do Rady na 64. Valnom zhromaždení OSN (2009) na trojročný mandát (2010-2012). Zvolenie do Rady predstavuje novú možnosť aktívne sa zapojiť do multilaterálnych procesov v oblasti hospodárskej a sociálnej agendy. Po úspešnom členstve v Bezpečnostnej rade OSN (2006-2007) a súčasnom pôsobení v Rade pre ľudské práva (2008-2011) je to ďalšia príležitosť na prezentovanie našich postojov na aktuálne hospodárske a sociálne medzinárodného problémy. V súčinnosti s ďalšími partnermi z EÚ môže prispievať k uplatňovaniu hodnôt a politiky EÚ v tomto orgáne OSN. Slovenská republika bude v Rade klásť dôraz najmä na otázky, ktoré sú prioritné vnútroštátne - energetika, zamestnanosť, migrácia a rodová rovnosť. Vláda Slovenskej republiky prerokovala a vzala na vedomie informáciu o našom členstve v Rade 9. decembra 2009.

Slovenská republika je členom Rady OSN pre ľudské práva (RĽP) na trojročné obdobie (jún 2008 - jún 2011). RĽP je pomocným (subsidiárnym) orgánom VZ OSN a má  47 členov. Členstvo umožňuje Slovensku aktívne sa zúčastňovať na posudzovaní a prijímaní rozhodnutí v oblasti ľudských práv podľa jednotlivých štátov i tematických oblastí ľudských práv. Viditeľným príkladom úspešnosti nášho členstva je konsenzuálne prijatie rezolúcie v júni 2009, ktorou vznikla Pracovná skupina na posúdenie účelnosti Opčného protokolu k Dohovoru OSN o právach dieťaťa. Hlavným predkladateľom uvedenej rezolúcie bolo Slovensko a kosponzormi vyše 50  členských krajín OSN. V decembri 2009 bola Slovenská republika (Drahoš Štefánek) zvolená aj za predsedu tejto pracovnej skupiny.

Slovenská republika úspešne absolvovala aj Univerzálne periodické hodnotenie stavu ľudských práv na Slovensku (2009). Cieľom tohto mechanizmu je zhodnotiť formou dialógu stav dodržiavania ľudských práv a slobôd v danej krajine, získať informácie o zámeroch vlád v oblasti dodržiavania ľudských práv a predkladať odporúčania na zlepšenie súčasného stavu. Slovenská republika je aktívna i v rámci pomocných orgánov RĽP. V roku 2009 bola členom Pracovnej skupiny pre situácie, ktorá sa zaoberá sťažnosťami podávanými voči členským štátom z dôvodu závažného porušovania ľudských práv.

	Európska hospodárska komisia (EHK) OSN so sídlom v Ženeve je jedným z piatich regionálnych orgánov, ktoré sú podriadené Hospodárskej a sociálnej rade OSN. EHK bola založená v roku 1947 s cieľom napomôcť hospodárskemu rozvoju európskych členov OSN po II. svetovej vojne. V súčasnosti má 56 členov zo štátov z Európy, severnej Ameriky a Ázie. Do jej pôsobnosti patria otázky hospodárskej spolupráce a integrácie, energetiky, životného prostredia, bývania a hospodárenia s pôdou, demografie obyvateľstva, štatistiky, dreva, obchodu a dopravy. GT OSN vymenoval na post výkonného tajomníka EHK (19.12.2008) bývalého ministra zahraničných vecí Slovenskej republiky Jána Kubiša. Slovensko je v rámci EHK OSN zapojené do viacerých projektov, ktorých vnútroštátnym gestorom je Ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií SR (viac na str. 29).

Členské príspevky do OSN

Členské príspevky štátov do bežného rozpočtu OSN, do rozpočtu na mierové operácie a do niektorých medzinárodných organizácií systému OSN sa stanovujú na základe príspevkovej škály, ktorá sa vytvára na zásade „schopnosti platiť“ a vychádza z podielu hrubého domáceho produktu daného štátu na príslušnom rozpočte. Percentuálny podiel Slovenska na financovaní rozpočtu OSN na roky 2007–2009 bol 0,063% a na mierové operácie 0,0189 %. V nominálnej hodnote to predstavovalo sumu zhruba 2,97 milióna USD.

V decembri 2009 prijalo VZ OSN konsenzom návrh rozpočtu OSN na nasledujúce obdobie (2010-2012) vo výške 5,16 miliárd USD. V jeho rámci (v dôsledku rastu ekonomiky Slovenska v rokoch 2002-2007) došlo aj k zásadnému nárastu príspevkov Slovenska do rozpočtov OSN (bežný, na mierové operácie a trestné tribunály) vo výške približne 6,67 mil. USD. Podiel Slovenska na financovaní rozpočtu OSN sa zvýšil na 0,142 % a do rozpočtu na mierové operácie 0,0426%.

B/ Odborné organizácie systému OSN, programy a fondy OSN

Organizácia Spojených národov pre vzdelávanie, vedu a kultúru (UNESCO)
	
	Organizácia Spojených národov pre vzdelávanie, vedu a kultúru (UNESCO) vznikla v roku 1945 na medzinárodnej konferencii v Londýne a funguje na základe Ústavy zo 16. novembra 1945. Slovensko patrí v rámci Československa medzi jej zakladajúce krajiny. UNESCO má 193 členských štátov a 7 asociovaných krajín. Cieľom UNESCO je šíriť myšlienky mieru a ľudského rozvoja prostredníctvom medzinárodných programov v oblasti vzdelávania, prírodných a sociálnych vied, kultúry, informatiky a komunikácie. 
Medzivládnu expertnú spoluprácu v rámci UNESCO zabezpečuje MZV SR v spolupráci s príslušnými rezortmi (školstvo, kultúra, životné prostredie, zdravotníctvo) a mimovládnym sektorom. Slovenská komisia pre UNESCO (SK UNESCO), poradný orgán vlády, svojimi aktivitami v rámci UNESCO prispieva k zviditeľňovaniu Slovenska v oblasti vzdelávania, vedy, kultúry, komunikácie a informatiky. V rokoch 2008 - 2009 disponovala SK UNESCO sumou  132.768 EUR zo štátneho rozpočtu a 112.000 USD z UNESCO. 

Na 35. zasadnutí Generálnej konferencie UNESCO v Paríži (október 2009) bolo Slovensko zvolené za člena Výkonnej rady UNESCO na obdobie rokov 2009-2013. Získalo tým možnosť podieľať sa na rozhodovacích procesoch organizácie a vplývať na jej ďalšie smerovanie a aktivity v súlade s našimi zahraničnopolitickými záujmami. Členstvo Slovenskej republiky vo Výkonnej rade UNESCO v uvedených rokoch bude klásť zvýšené nároky na činnosť SK UNESCO i na Stálu delegáciu Slovenskej republiky pri UNESCO v Paríži. 

Zápisy slovenských pamiatok do prestížneho Zoznamu svetového kultúrneho a prírodného dedičstva UNESCO („Drevené kostoly v slovenskej časti Karpatského oblúka“ - 2008, rozšírenie zápisu lokality „Spišský hrad a okolité pamiatky“ (1993) o mesto „Levoču a dielo majstra Pavla“ - 2009) majú pozitívny vplyv na rozvoj cestovného ruchu na Slovensku. Posudzuje sa zápis sokoliarstva do Reprezentatívneho zoznamu nehmotného kultúrneho dedičstva ľudstva UNESCO, ktorý predložili Spojené arabské emiráty a Slovensko sa k tejto spoločnej nominácii v roku 2009 pripojilo.

SK pre UNESCO zorganizovala v sledovanom období mnohé (spoločenské) odborné alebo medzinárodné podujatia. Pod záštitou podpredsedu vlády SR sa v marci 2008 konal v Bratislave medzinárodný seminár na tému „Rovnocenný prístup v kvalite vzdelávania pre deti zo sociálne znevýhodneného prostredia, s osobitným dôrazom na práva detí“. Pod záštitou generálneho riaditeľa UNESCO a v spolupráci s UNESCO zorganizovali SK UNESCO a MZV SR v decembri 2008 v Bratislave medzinárodnú konferenciu „Nové etické a sociálne výzvy“ k 60. výročiu prijatia Všeobecnej deklarácie ľudských práv.

V januári 2009 Slovenský výbor pre bioetiku zorganizoval v Prešove medzinárodnú „Konferenciu o metodologických a metodických otázkach bioetiky dnes“. Slovenská republika tiež zorganizovala v rámci medzivládneho programu ”Človek a biosféra” (október 2009) medzinárodnú konferenciu EuroMAB v biosférickej rezervácii Tatry/Starej Lesnej s finančnou podporou UNESCO. 

UNESCO finančne prispelo na podporu osláv výročí pojatých do kalendára UNESCO (storočnica Eugena Suchoňa v roku 2008), na prípravu vzdelávacieho seminára pre manažérov európskych lokalít svetového dedičstva (Bardejov 2010) a projekt „Hudba ako výraz kultúrnej rozmanitosti sveta a zdroj vzájomného rešpektu, tolerancie a kultúrneho porozumenia“ s hlavným cieľom digitalizácie fondov pôvodnej hudby Afriky, Ázie, Amerík a Európy. V septembri 2008 sa konal v Koncertnej sieni parížskej Invalidovne koncert Capelly Istropolitany k Storočnici nestora slovenskej hudby E. Suchoňa. 

V rámci činnosti Slovenského výboru pre program UNESCO „Pamäť sveta“ pokračovala digitalizácia „Bašagičovej zbierky islamských rukopisov“, ktorá je zapísaná v zozname svetového dokumentárneho dedičstva. O digitalizovanú Bašagičovu zbierku je nesmierny záujem doma aj v zahraničí, jej široká distribúcia je vynikajúcim spôsobom  propagácie  nášho kultúrneho dedičstva vo svete.

V roku 2008 získal Štátny inštitút odborného vzdelávania cenu pre Slovensko od Medzinárodného centra pre odborné a technické vzdelávanie (UNEVOC). Nadácia Silvie Gašparovičovej udelila SK UNESCO čestnú plaketu za podporu projektu vytvorenia vzdelávacieho centra pre ženy ohrozené násilím, nezamestnanosťou a telesným postihnutím. 

V roku 2008 bola zavŕšená činnosť dvoch z piatich katedier UNESCO (Katedra manažmentu umenia a kultúrnej politiky na Vysokej škole múzických umení a Katedra pre interdisciplinárny výskum v informatike a vzdelávaní na Univerzite Konštantína Filozofa v Nitre). V súčasnosti Slovenský výbor pre bioetiku pripravuje vznik novej katedry UNESCO pre bioetiku na Prešovskej Univerzite.

Rozvojový program OSN (UNDP)

Rozvojový program OSN (UNDP) vznikol v roku 1966 na riadenie a koordináciu rozvojových projektov a poskytovanie technickej pomoci. Pomáha pri prieskume nerastných zdrojov, pri vyhodnocovaní priemyselného, obchodného a vývozného potenciálu, v transfere technológií, pri profesnom vzdelávaní a programoch ekonomického a sociálneho plánovania. V Bratislave sídli od roku 1997 Regionálne centrum UNDP pre Európu a spoločenstvo nezávislých štátov. Slovensko je v súčasnosti (2008-2010) členom Výkonnej rady Rozvojového programu OSN a Populačného fondu OSN (UNDP/UNFPA).

Spolupráca SR s UNDP zohrala dôležitú úlohu v procese inštitucionalizácie našej oficiálnej rozvojovej pomoci. Vstupom Slovenskej republiky do Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD) v roku 2000 a do Európskej únie (2004) sme sa zaradili do skupiny donorských krajín a vznikol nám tým záväzok vyčleniť určitú časť HDP na rozvojovú pomoc. V roku 2003 bol založený spoločný (Slovak-UNDP Trust Fund) medzi Regionálnym centrom UNDP v Bratislave a MZV SR. V rokoch 2008-2009 boli v rámci tohto fondu v krajinách prioritného záujmu slovenskej oficiálnej rozvojovej pomoci realizované aktivity vo výške 718 tisíc USD. 

V júni 2009 UNDP a Ministerstvo financií SR podpísali Memorandum o porozumení a 3-ročný program „Verejné financie pre rozvoj“ zameraný na posilnenie kapacít riadenia verejných financií vybraných krajín Západného Balkánu a Spoločenstva nezávislých štátov. Výška programu je 1 milión USD a jeho cieľom je vysielať slovenských expertov v oblasti verejných financií do krajín začlenených do programu. 

V rokoch 2008-2009 bolo prostredníctvom Regionálneho centra UNDP realizovaných na Slovensku sedem projektov v oblasti životného prostredia a energetiky, miestneho a regionálneho rozvoja, sociálnej inklúzie a spoločensky zodpovedného podnikania, ktorých kumulatívne výdavky dosiahli 1,734 mil. USD.

Regionálne centrum UNDP v Bratislave každoročne vykonáva platby za dodávku tovarov a služieb cca 300 rôznym slovenským subjektom. Výška úhrady dodávok za roky 2008-2009 predstavovala 10,238 milióna USD. Počas tohto obdobia externe spolupracuje s 26 slovenskými expertmi v celkovej hodnote ich kontraktov 172 tisíc USD. Ďalších zhruba 30 našich občanov sa zapája do projektov UNDP prostredníctvom mimovládnych organizácií.

V rokoch 2008-2009 zamestnávalo Regionálne centrum UNDP v Bratislave priemerne 55 občanov Slovenska. Centrum poskytuje aj možnosť krátkodobých aj dlhodobých stáží pre občanov Slovenska a iných krajín. V tejto oblasti možno zintenzívniť spolupráca propagáciou programu United Nations Volunteers. V strednodobom horizonte stojí za zváženie zapojenie do Junior Professional Programme (http://www.jposc.org/content/programme/presentation-en.html) a zvýšiť možnosť uplatnenia našich občanov v aparáte UNDP a iných organizácií systému OSN. Tento program v súčasnosti podporuje 25 krajín so zapojením 325 osôb.

Úrad OSN pre drogy a kriminalitu (UNODC)

	Úrad OSN pre drogy a kriminalitu (UNODC) bol založený v roku 1997 a má sídlo vo Viedni. Cieľom UNODC je napomáhať členským štátom v boji proti nedovolenému obchodovaniu s drogami, kriminalite a terorizmu. UNODC podpísalo s Ministerstvom vnútra Slovenskej republiky (2004) projekt „Odozva trestno-právneho systému na obchodovanie s ľuďmi v Slovenskej republike“. Projekt bol ukončený v roku 2008 a OSN naň vyčlenila sumu 298.000.- USD. Cieľom projektu bolo zlepšiť postihovanie obchodovania s ľuďmi trestným súdnictvom so zameraním sa na organizované zločinecké skupiny cestou uplatňovania posilnenej národnej, regionálnej a medzinárodnej politiky do praxe. Na regionálnej a medzinárodnej úrovni sa úsilie zameralo na podporu spolupráce medzi kľúčovými orgánmi krajín pôvodu, tranzitu  a cieľových štátov obchodovania s ľuďmi. Náklady na činnosť UNODC sú hradené z regulárneho rozpočtu OSN. Členské krajiny majú možnosť poskytnúť dobrovoľné príspevky do UNODC (SR túto možnosť nevyužila). 

Detský fond OSN (UNICEF)

UNICEF bol zriadený v roku 1946 a je stálym orgánom pre poskytovanie pomoci a riešenie dlhodobých potrieb detí a matiek v rozvojových krajinách. Medzi priority organizácie patrí rozvoj detí v ich rannom veku, vzdelávanie dievčat, imunizácia a boj proti HIV/AIDS, ochrana detí pred násilím, zneužívaním, vykorisťovaním a diskrimináciou. 

 	 UNICEF disponuje sieťou vlastných zastúpení vo väčšine rozvojových krajín a sieťou 37 národných výborov vo vyspelých krajinách. Slovenský výbor pre UNICEF (založený v roku 1993) spolupracuje s regionálnym úradom UNICEF pre Európu v Ženeve. Zdroje UNICEF pochádzajú výhradne z dobrovoľných príspevkov vlád členských krajín, mimovládnych inštitúcií, súkromného sektora a iných nezávislých subjektov. Zdrojom ich príjmu sú aj výťažky z predaja tovaru darčekového charakteru so znakom UNICEF, ktorý sa organizuje pomocou národných výborov pre spoluprácu s UNICEF vo vyspelých krajinách.  

UNICEF pravidelne od roku 1993 prispieval na programy realizované na Slovensku,  podporoval vybrané programy z oblasti zdravia a výchovy detí, odborný rast pracovníkov pracujúcich s deťmi, financoval edičnú činnosť a umožňoval slovenským delegátom zúčastňovať sa dôležitých medzinárodných rokovaní. UNICEF sa na Slovensku zameriava na implementáciu Dohovoru o právach dieťaťa. Spolupracoval na vypracovaní pravidelných správ o deťoch na Slovensku, zúčastnil sa na vyhodnocovaní správ pred Výborom pre práva dieťaťa (2000-2007) a podieľal sa na vypracovaní akčného plánu a opčných protokolov.

	V kancelárii UNICEF-u v Ženeve pôsobí jeden občan Slovenskej republiky. V štruktúrach UNICEF v New Yorku sa ponúka možnosť pre (aspoň dvoch) našich občanov obsadiť pracovné miesta v rámci programu Junior Proffesional Officer. Je to však otázka systémového riešenia tejto otázky vrátane výberu kandidátov a ich finančného zabezpečenia z verejných zdrojov (zrejme z prostriedkov oficiálnej rozvojovej pomoci). 

	V aktivitách UNICEF existujú aj možnosti pre účasť slovenských firiem na verejných súťažiach pri dodávaní tovarov pre UNICEF, ktorý sa vyrába vo viac ako 160 krajinách. Česká republika dodáva pre UNICEF školský materiál a maďarská firma zase lieky. Dobrovoľný príspevok Slovenska pre UNICEF vo výške 10.000.- EUR je symbolický, ktorý vyjadruje politickú podporu Slovenskej republiky jeho aktivitám.

Populačný fond OSN (UNFPA)

Vďaka technickej pomoci v populačnej oblasti bol vytvorený zverenecký fond, ktorý bol v roku 1969 premenovaný na Populačný fond OSN (UNFPA). Úlohou fondu je vytvoriť na medzinárodnej úrovni kapacity reagujúce na potreby populačného plánovania a plánovania rodiny - posilňovať šírenie informácií o populačných faktoroch, podporovať výskum demografických a sociálno-ekonomických vzťahov, pomáhať rozvíjať populačné programy a projekty na národnej úrovni a poskytovať finančnú pomoc na ich realizáciu. Všetky príspevky do Populačného fondu OSN sú dobrovoľné. Riadiacim orgánom fondu je Výkonná rada UNDP/UNFPA, ktorej členom je za Východoeurópsku regionálnu skupinu na trojročné obdobie (2008-2010) aj Slovenská republika.

Od roku 1999 sa v Bratislave nachádza technický podporný útvar Regionálneho centra UNFPA pre Európu a strednú Áziu (Country Technical Services Team for Europe and Central Asia). Vkladom Slovenska pre činnosť tohto útvaru je bezplatné poskytnutie potrebných priestorov. Tento útvar pôsobí v Bratislave spolu s Regionálnym úradom Rozvojového programu OSN /UNDP/ a Regionálnym centrom Rozvojového fondu OSN pre ženy /UNIFEM/ pre strednú a východnú Európu. 

V roku 2007 ponúkla Výkonná rada UNDP/UNFPA Slovenskej republike sídlo pre Regionálny úrad UNFPA pre východnú Európu a Strednú Áziu v Bratislave od 1. júla 2009, na ktorú sme pôvodne reagovali pozitívne. Okolnosti spojené s finančnou a hospodárskou krízou však neumožnili vláde Slovenskej republiky garantovať zriadenie a fungovanie úradu. O sídlo tohto úradu, kde sa zrejme premiestni aj podporný útvar UNFPA z Bratislavy, sa v súčasnosti uchádzajú Viedeň, Istanbul a Kodaň. Slovensko bude podporovať aktivity UNFPA aj v rámci pokračujúceho členstva vo Výkonnej rade UNDP/UNFPA v roku 2010. Dobrovoľný finančný príspevok Slovenskej republiky do Populačného vo výške 5.000.- EUR vyjadruje našu politickú podporu medzinárodnej spolupráci v oblasti populácie a rozvoja. 

Svetový potravinový program OSN (WFP)

Bližšie informácie o aktivitách súvisiacich s WFP v kontexte členstva SR v Organizácii OSN pre výživu a poľnohospodárstvo (FAO) sú uvedené v časti medzinárodných organizácií patriacich do gestorstva Ministerstva pôdohospodárstva SR. (viac na str. 49) 

Úrad Vysokého komisára OSN pre ľudské práva (OHCHR)

Úrad Vysokého komisára OSN pre ľudské práva (OHCHR) bol vytvorený v roku 1993 na čele s vysokým komisárom OSN pre ľudské práva v postavení zástupcu generálneho tajomníka OSN. Okrem podpory a ochrany ľudských práv v celosvetovom meradle OHCHR funguje ako sekretariát a poradný orgán pre Radu OSN pre ľudské práva a jej osobitné procedúry, zmluvné orgány vytvorené na základe medzinárodných zmlúv pre oblasť ľudských práv, mechanizmus podávania sťažností. 

	V rokoch 2008 – 2009 bola činnosť OHCHR hradená z dobrovoľných príspevkov až do výšky 62,2% výdavkov. Zvyšná časť nákladov bola pokrytá z riadneho rozpočtu OSN. Podľa aktuálnych informácií sa nepočíta s navyšovaním príjmov z riadneho rozpočtu OSN. 

SR prispieva na činnosť OHCHR od roku 2008 každoročne sumou vo výške 10.000 CHF. Poskytnutie príspevku v súčasnosti odôvodňujú viaceré skutočnosti. Od svojho vzniku začala Slovenská republika zohrávať stále aktívnejšiu úlohu na poli medzinárodných vzťahov. Jej členstvo v Rade OSN pre ľudské práva na roky (2008 - 2011) a angažovanie sa v procese prípravy nového opčného protokolu k Dohovoru o právach dieťaťa zaradilo Slovensko medzi dôležitých účastníkov procesov posilňovania ľudských práv v medzinárodnom spoločenstve.  

Medzinárodný výbor Červeného kríža (ICRC)

Medzinárodný výbor Červeného kríža (ICRC) je mimovládna organizácia, ktorá nepatrí do systému OSN. Do tohto materiálu bola zaradená preto, že jej aktivity sú úzko naviazané na činnosť medzinárodných organizácií. ICRC je financovaný z dobrovoľných príspevkov vlád a národných spoločností Červeného kríža, z dotácií švajčiarskej vlády a súkromných osôb a príspevkov organizácií podporujúcich jeho rozvoj. Slovenská republika každoročne prispieva na činnosť ICRC dobrovoľným príspevkom vo výške 35.000.- CHF.

ICRC je apolitická, nezávislá humanitárna inštitúcia, ktorej základy siahajú do roku 1863. Plní úlohy vyplývajúce zo Ženevských dohovorov, ktoré patria medzi základné zmluvné dokumenty medzinárodného humanitárneho práva. V zmysle týchto dohovorov je ICRC splnomocnený a povinný vystupovať ako neutrálny sprostredkovateľ medzi bojujúcimi stranami, poskytovať bezplatnú a nestrannú pomoc všetkým obetiam vojny alebo nepokojov, kontrolovať tábory vojnových zajatcov a iných internovaných osôb, poskytovať im pomoc, poskytovať informácie rodinám osôb, ktoré sa stali obeťami vojny, hľadať nezvestné osoby a pod. Počas ozbrojených konfliktov ICRC vyvíja aktívnu humanitárnu činnosť. ICRC má poradný štatút v Hospodárskej a sociálnej rade OSN (ECOSOC) a vo Svetovej zdravotníckej organizácii (WHO). Slovensko je zmluvnou stranou všetkých štyroch Ženevských dohovorov z roku 1884, 1906, 1929 a 1949 a jeho dodatkových protokolov z roku 1977, ako aj dohovorov týkajúcich sa obmedzenia použitia alebo zákazu určitých druhov zbraní.

Spoluprácu medzi Ministerstvom obrany SR a ICRC zastrešuje zmluvný dokument o spolupráci pri rozširovaní humanitárneho práva a univerzálnych humanitárnych princípov z roku 1999. ICRC sa zaviazal poskytnúť pomoc pri vzdelávaní a výcviku príslušníkov Ozbrojených síl Slovenskej republiky (OS SR) v oblasti humanitárneho práva a práva ozbrojeného konfliktu. V roku 2006 nadobudli platnosť Smernice MO SR o ochrane kultúrnych hodnôt v prípade ozbrojeného konfliktu zjednocujúce prípravu profesionálnych vojakov, štátnych zamestnancov a zamestnancov podieľajúcich sa na plnení úloh OS SR.

Na národnej úrovni úlohy vyplývajúce zo Ženevských dohovorov plní aj Slovenský červený kríž (SČK), ktorý začal pôsobiť na území Slovenskej republiky od roku 1993 ako nástupnícka organizácia Československého Červeného kríža. Právne postavenie SČK je upravené v zákone č. 84/1994 Z.z.. SČK ako neštátny právny subjekt je neziskovou dobrovoľnou humanitárnou spoločnosťou s viac ako 83 000 členmi, ktorá spolupracuje so sesterskými organizáciami v 185 krajinách sveta.

Slovenská republika a SČK vyvíjajú aktivity najmä v oblasti pátracej služby - hľadanie osôb v zahraničí s cieľom spájania rodín, doručovanie správ Červeného kríža (Red Cross Messages), spolupráca pri pátraní po hroboch z obdobia I. a II. svetovej vojny a pri získavaní dokumentácie pre občanov Slovenska súvisiacej s ich pobytom v koncentračných táboroch a na nútených prácach a v oblasti medzinárodného humanitárneho práva (MHP) - šírenie myšlienok MHP vo verejnosti, zlepšovanie spolupráce s ostatnými národnými spoločnosťami Červeného kríža, školenia a semináre pre dobrovoľníkov SČK v oblasti MHP.

Rozvojový fond OSN pre ženy (UNIFEM) 

Rozvojový fond OSN pre ženy (UNIFEM) bol založený v roku 1976. Špecializuje sa na presadzovanie práv žien a dosiahnutie rovnosti medzi mužmi a ženami, poskytuje technickú a finančnú pomoc na projekty a stratégie, ktoré podporujú posilnenie postavenia žien a ich právo žiť život bez diskriminácie a násilia. Platformou pre prácu UNIFEM-u sú Pekingská akčná platforma vyplývajúca zo 4. svetovej konferencie o ženách v roku 1995 a Dohovor o odstránení všetkých foriem diskriminácie žien (CEDAW). 

	Regionálne centrum UNIFEM-u pre strednú a juhovýchodnú Európu v Bratislave sa zameriava na dodržiavanie ľudských, ekonomických, sociálnych a politických práv žien. Pôsobí v krajinách Albánsko, Bosna a Hercegovina, Bulharsko, Chorvátsko, Česká republika, Estónsko, Maďarsko, Kosovo (v zmysle rezolúcie BR OSN č. 1244), Lotyšsko, Litva, Macedónsko, Čierna Hora, Poľsko, Rumunsko, Srbsko, Slovinsko, Slovensko a Turecko. Projekty UNIFEM-u sa v súčasnosti zameriavajú najmä na oblasť Balkánu. Základným cieľom v strategickom pláne UNIFEM-u pre strednú a východnú Európy na roky 2008-2011 je implementácia rezolúcie BR OSN č. 1325 a rezolúcie BR OSN č. 1820 o odstránení všetkých foriem násilia na ženách, vrátane domáceho násilia.

	UNIFEM v rokoch 2007 – 2008 poskytol finančný príspevok na výskumný projekt Inštitútu pre výskum práce a rodiny patriaci pod MPSVaR SR vo výške 25.000 USD. Slovenská republika prispela do rozpočtu UNIFEM-u z rozpočtu MZV SR po prvýkrát v roku 2009 jednorázový dobrovoľný príspevok vo výške 10.000 USD. Tento príspevok nie je v kapitole MZV SR na ďalšie roky rozpočtovo krytý.

Úrad pre koordináciu humanitárnych záležitostí (OCHA)

	Úrad pre koordináciu humanitárnych záležitostí (OCHA) vznikol v decembri 1991 na zabezpečovanie rýchlej reakcie OSN v čase výnimočných situácií, humanitárnych katastrof a prírodných živelných pohrôm s cieľom zvýšiť celkovú efektívnosť humanitárnych operácií. Úrad má tri hlavné orgány na prvej úrovni: Úrad riaditeľa OCHA so sídlom v New Yorku; Úrad riaditeľa OCHA so sídlom v Ženeve a Koordinačná a reakčná divízia v New Yorku. V roku 2009 registrovala OCHA 40 donorských a 60 členských štátov. OCHA má po celom svete 35 regionálnych úradov a 1900 špecializovaných pobočiek.

	Slovenská republika a OCHA spravidla spolupracujú pri koordinovaní odstraňovania následkov humanitárnych katastrof, ako to bolo v prípade januárového zemetrasenia na Haiti. Slovensko je členom OCHA od roku 1993. Do rozpočtu OCHA prispela z rozpočtu kapitoly MZV SR po prvýkrát v roku 2009 jednorázovým príspevkom vo výške 10.538 USD (7.303 EUR). Tento príspevok nie je v kapitole MZV SR na ďalšie roky rozpočtovo krytý.

Centrálny fond pre humanitárne záležitostí (CERF)

CERF je humanitárny fond zriadilo VZ OSN (15.12.2005) s cieľom včasne zabezpečiť humanitárnu pomoc v oblastiach postihnutých prírodnými katastrofami a ozbrojenými konfliktmi. Fond je financovaný z dobrovoľných príspevkov vlád, mimovládnych organizácií a na jeho činnosť prispieva aj súkromný sektor. CERF zabezpečuje, aby sa financie dostali do štruktúr medzinárodných organizácií v krajinách určenia. Spravujú ich organizácie ako napríklad Detský fond OSN (UNICEF), Vysoký komisár OSN pre utečencov (UNHCR), Svetový potravinový program (WFP) či Svetová zdravotná organizácia (WHO). 

Slovenská republika uhradila v roku 2009 z rozpočtu MZV SR jednorázový príspevok vo výške 10.000 USD. Z krajín V4 uhradili do CERF-u v rokoch 2006 - 2009 Maďarsko 84.088 USD, Česká republika 531.706 USD a Poľsko 1.360.000 USD. Rozpočet CERF v USA predstavuje 500 miliónov USD. Na granty je vyčlenených 450 miliónov USD a zvyšok je určený na pôžičky. Grantový systém je vytvorený na báze dvoch zložiek: na rýchlu reakciu a na financovanie mimoriadnych udalostí. Fond OSN je prostredníctvom svojich fondov, programov a špecializovaných organizácií systému OSN okamžite schopný a zabezpečiť prostriedky potrebné na rýchly zásah na záchranu životov. 
 
Komisia OSN pre budovanie mieru (PBC)

Komisia OSN pre budovanie mieru (PBC) je subsidiárnym orgánom VZ OSN a BR OSN. Funguje od 1.1.2006. Jej vytvorenie je jedným z výsledkov prebiehajúcej komplexnej reformy OSN. Cieľom PBC je pomôcť krajinám, aby preklenuli medzeru, ktorá vzniká medzi ukončením konfliktu, základnou bezpečnostnou stabilizáciou situácie v krajine (pôsobenie mierovej operácie OSN) a dlhodobým sociálno-ekonomickým rozvojom. Cieľom je zabrániť návratu krajiny do fázy konfliktu priebežným monitorovaním situácie a plnením úlohy tzv. včasného varovania. PBC sa má zatiaľ vo svojom portfóliu štyri post-konfliktné štáty Afriky: Sierra Leone, Burundi, Guinea-Bissau a Stredoafrická republika.  

Slovenská republika podporovala vytvorenie PBC a celej architektúry OSN pre budovanie mieru a prispieva k implementácii príslušných rezolúcií VZ a BR OSN. Oblasť post-konfliktnej stabilizácie a obnovy patrí aj medzi priority EÚ na pôde OSN. Ako predseda Skupiny priateľov OSN pre reformu bezpečnostného sektora (RBS) sa Slovenská republika zasadzuje aj za zvýšenie pozornosti, ktorú PBC venuje téme RBS ako jednému z kľúčových prvkov stabilizácie a obnovy v post-konfliktných štátoch.

Z dôvodu rozpočtových obmedzení v rokoch 2006 až 2008 Slovenská republika na činnosť PBC neprispela. V roku 2009 došlo k poskytnutiu aspoň symbolického dobrovoľného finančného príspevku Slovenka na činnosť PBC prostredníctvom Zvereneckého fondu Úradu OSN pre podporu budovania mieru (PBSO) vo výške 7303 EUR. Väčšina členských krajín EÚ a ďalších porovnateľných štátov každoročne prispieva dobrovoľnými príspevkami na činnosť PBC. Česká republika doposiaľ prispela sumou vyše 200 000 USD, Poľsko sumou 100 000 USD, Rumunsko sumou takmer 150 000 USD, Slovinsko každoročne 20 000 USD a Chorvátsko každoročne 30 000 USD. Ako člen ECOSOC-u môže SR predložiť svoju kandidatúru za člena Organizačného výboru Komisie pre budovanie mieru (OV PBC) pre rok 2011 alebo 2012. 

Aliancia civilizácií (AoC)

Aliancia civilizácií (AoC) vznikla v roku 2005 z iniciatívy Španielska a Turecka pod záštitou OSN. Jej cieľom je zlepšiť porozumenie a vzťahy medzi Západom a islamským svetom formou podpory dialógu v rámci širokého spoločenského, politického spektra vrátane politických, náboženských vodcov, vedúcich medzinárodných organizácií, médií, mládeže a zástupcov občianskej spoločnosti. Prostriedkom na dosiahnutie konkrétnych cieľov AoC by mali byť Národné stratégie jednotlivých členských krajín s návrhmi konkrétnych inovatívnych projektov v tomto smere. V apríli 2007 vymenoval GT OSN Pan Ki-mun bývalého prezidenta Portugalska Jorge Sampaia za vysokého predstaviteľa GT OSN pre AoC.
Aliancia civilizácií je neformálna iniciatíva financovaná z dobrovoľných príspevkov vlád, medzinárodných organizácií a inštitúcií a súkromného sektora 

Pristúpenie Slovenskej republiky v apríli 2008 do Skupiny priateľov AoC zapadlo do kontextu iniciatívy EÚ v rámci Európskeho roka medzikultúrneho dialógu (2008), ktorá bola v rámci Európskej komisie vedená slovenským eurokomisárom. Koordinátorom spolupráce SR s AoC je MZV SR. V roku 2009 MZV SR prvýkrát vyčlenilo na činnosť AoC dobrovoľný príspevok vo výške 7.303,- EUR. Slovensko sa zúčastňuje na dôležitých podujatiach AoC a koordinuje svoje pozície k otázkam týkajúcim sa medzikultúrneho a medzináboženského dialógu s partnermi z EÚ. V spolupráci s mimovládnym sektorom iniciovalo MZV SR vypracovanie národnej stratégie pre AoC. 

C/ Medzinárodné organizácie mimo systému OSN

Organizácia Severoatlantickej zmluvy (NATO) 

Organizácia Severoatlantickej zmluvy bola založená v roku 1949 a Slovensko je jej členom od 29. marca 2004. NATO počas svojej vyše 50 ročnej existencie dôsledne plnilo svoj základný cieľ, ktorým je garantovanie bezpečnosti jeho členských štátov. V priebehu rokov sa NATO stalo významným pilierom medzinárodného krízového manažmentu. SR sa od svojho vstupu do Aliancie stala integrálnou súčasťou systému kolektívnej bezpečnosti v Európe a svojim aktívnym prístupom sa podieľa na stabilizácii krízových regiónov vo svete. Politická stránka členstva SR v NATO je pod gesciou Ministerstva zahraničných vecí SR, za vojenské aspekty je zodpovedné Ministerstvo obrany SR.

Geografickými prioritami zahraničnej politiky SR v rokoch 2008 a 2009 boli Ukrajina a západný Balkán. Trvalá pozornosť bola tiež venovaná rozvoju vzťahov NATO s Ruskom. SR zameriavala svoju činnosť v rámci Aliancie aj na podporu transformačného procesu NATO, posilňovanie transatlantickej väzby a na rozvoj spolupráce NATO s relevantnými medzinárodnými organizáciami (osobitne s OSN, EÚ a OBSE). Osobitná pozornosť bola venovaná zabezpečeniu primeranej účasti príslušníkov Ozbrojených síl SR v operáciách a misiách pod vedením NATO. SR bola v dňoch 22.–23.10.2009 historicky po prvýkrát hostiteľom neformálneho stretnutia ministrov obrany členských krajín NATO. Bolo to doteraz najväčšie medzinárodné podujatie na Slovensku.

Príspevky členských krajín do rozpočtov NATO sú určené na podporu fungovania Aliancie, jej sídla a veliteľstiev, ako aj na podporu aktivít NATO, predovšetkým operácií. V rámci NATO nie sú vyčleňované prostriedky na priame finančné dotácie jej členských krajín. Za určitú formu priamej finančnej dotácie z Aliancie možno považovať iba financovanie výstavby infraštruktúry a kapacít v rámci Programu bezpečnostných investícií NATO a  Vedecký program NATO. V rámci Programu bezpečnostných investícií NATO Aliancia odsúhlasila na roky 2006-2012 financovanie obnovy infraštruktúry vojenského letiska Sliač v celkovej sume 32 mil. EUR. Vedecký program NATO patrí v rámci priorít multilaterálnej medzinárodnej vedecko-technickej spolupráce SR hneď za programy v rámci Európskej únie. V rokoch 2008-2009 Aliancia finančne podporila 4 projekty so spoluúčasťou slovenských expertov. V rokoch 2009-2012 je SR zastúpená v činnosti 3 zo 4 Poradných panelov NATO. SR sa v r. 2008-2009 aktívne podieľala aj na 6 vojenských výskumných projektoch riešených v rámci Organizácie pre výskum a technológie NATO na podporu vojenských spôsobilostí NATO, pričom prostredníctvom MO SR primerane využívala aj podporný finančný program. 

Dôležitou oblasťou pre zabezpečenie vyššej finančnej efektívnosti členstva SR v NATO je zapájanie sa slovenských podnikateľských subjektov do procesov obstarávania v rámci NATO. Stála delegácia SR pri NATO v r. 2008-2009 aktívne informovala o možnostiach zapojenia podnikateľských subjektov SR do jednotlivých projektov, pričom záujem prejavili viaceré spoločnosti. Jedna slovenská firma je zapojená do strategického programu NATO’s Alliance Ground Surveillance. V súčasnosti sú v štádiu posudzovania tri projekty slovenských podnikateľských subjektov na spoluprácu s agentúrami NATO. Participácia firiem, organizácií, ale aj občanov SR, na činnosti NATO je spravidla podmienená získaním požadovaného stupňa bezpečnostnej previerky Aliancie. 

Rezervy možno taktiež konštatovať v oblasti zastúpenia SR v medzinárodnom štábe NATO. V Aliancii však nie sú posty prideľované jednotlivým členským krajinám, ale prvoradým kritériom pre výber pracovníkov medzinárodného štábu je splnenie kvalifikačných požiadaviek. Súčasná legislatíva SR však neumožňuje osobám, ktoré nie sú štátnymi zamestnancami, požiadať NBÚ o vykonanie bezpečnostnej previerky a vystavenie certifikátu NATO. Riešením by bola príslušná úprava zákona o ochrane utajovaných skutočností. Preto pre zvýšenie zastúpenia SR v štruktúrach NATO je potrebná intenzívnejšia odborná aj jazyková príprava kandidátov. Vhodným spôsobom pre získanie požadovaných kvalifikačných predpokladov u vybraných pracovníkov je ich vysielanie do štruktúr NATO ako dobrovoľných národných príspevkov.

SR sa podieľa na činnosti všetkých orgánov NATO, v ktorých je zastúpená spolu s ostatnými členskými krajinami. SR sa zapojila do aktivít agentúr, programov a projektov NATO, z čoho jej vyplýva povinnosť podieľať sa na financovaní ich činnosti v celkovej sume cca 1,5 mil. EUR ročne  (uhrádza MO SR). 

NATO nemá takú organizačnú štruktúru, ani také orgány, do ktorých by kandidovali a boli volené jeho členské štáty. Rozhodnutie o rozdeľovaní postov (napr. kontaktných veľvyslanectiev v nečlenských krajinách) medzi členské krajiny NATO sa nerealizuje na základe volieb, ale na základe konsenzu. Zastupiteľský úrad SR v Kyjeve pôsobí ako Kontaktné veľvyslanectvo Aliancie v Ukrajine už druhé 2-ročné funkčné obdobie (2007-2008 a 2009-2010), čo svedčí o vysokom hodnotení dosiahnutých výsledkov zo strany spojencov.

V roku 2009 došlo v súlade s úspornými opatreniami v rezorte obrany SR k zníženiu počtu príslušníkov OS SR vyslaných do štruktúr NATO. Tento jednorazový predčasný odchod väčšieho počtu príslušníkov OS SR zo štruktúr NATO mal nepriaznivý ohlas v  medzinárodných štáboch a agentúrach NATO.

SR v súčasnosti prispieva do štyroch rozpočtov NATO - civilný rozpočet, vojenský rozpočet, program bezpečnostných investícií a rozpočet na výstavbu nového sídla NATO (Pozn.: príspevky SR do civilného rozpočtu a na výstavbu nového sídla realizuje MZV SR, príspevky do ostatných dvoch rozpočtov hradí Ministerstvo obrany SR). Rozpočet na výstavbu nového sídla NATO predstavuje náklady iba na uvedený účel, pričom úhrada príspevkov je plánovaná postupne až do roku 2015, kedy by mala byť výstavba nového sídla NATO ukončená. Celkové odhadované náklady SR na výstavbu nového sídla NATO predstavujú sumu cca 14 mil. EUR. 

Organizácia pre bezpečnosť a spoluprácu v Európe (OBSE) 

OBSE vznikla v roku 1975 pôvodne ako Konferencia o bezpečnosti a spolupráci v Európe (KBSE). Išlo to multilaterálne fórum pre dialóg medzi Východom a Západom. OBSE je najväčšou existujúcou regionálnou bezpečnostnou organizáciou, ktorá zahŕňa okrem Európy aj oblasť Kaukazu, strednej Ázie a severnej Ameriky. Je medzinárodnou regionálnou organizáciou podľa kapitoly VIII Charty OSN. Sídli vo Viedni a v súčasnosti má 56 účastníckych štátov. Základným cieľom OBSE v súčasnosti je ochrana a podpora ľudských práv a základných slobôd. Poskytuje tiež možnosť účasti na diskusii o otázkach týkajúcich sa bezpečnosti vrátane kontroly zbrojenia, preventívnej diplomacie, opatrení na budovanie dôvery a bezpečnosti, ľudských práv, demokratizácie, monitorovania volieb a ekonomickej a environmentálnej bezpečnosti. Princíp spolupráce je založený na rovnoprávnom postavení všetkých účastníckych štátov OBSE a rozhodnutia sa prijímajú na princípe konsenzu.

Aktuálnu dôležitú úlohu OBSE podčiarkuje skutočnosť, že práve na jej pôde prebieha diskusia o budúcnosti európskej bezpečnosti - tzv. Korfský proces, ktorého impulzom bola iniciatíva novej Európskej bezpečnostnej zmluvy prezidenta RF D. Medvedeva z r. 2008. Slovensko je v tejto diskusii od začiatku aktívne a v nadväznosti na plynovú krízu presadzuje, aby sa integrálnou súčasťou Korfského procesu stala energetická bezpečnosť. Slovensko na Ministerskej rade OBSE v Aténach v decembri 2009 presadilo schválenie rozhodnutia, ktoré posilňuje úlohu OBSE v oblasti energetickej bezpečnosti. Vďaka tomuto kroku sa energetická bezpečnosť  stala dôležitým faktorom pre moderné vnímanie bezpečnosti.

V roku 1999 účastnícke štáty OBSE prijali Viedenský dokument, ktorý je politicky záväzným dokumentom a šírkou svojich opatrení a rozsahom zóny aplikácie je kľúčovým nástrojom pre budovanie dôvery a bezpečnosti v Európe. Účastnícke štáty OBSE sa prijatím tohto dokumentu zaviazali každoročne si navzájom vymieňať informácie o svojich vojenských silách týkajúce sa ich organizácie, počtov osôb, hlavných zbrojných systémov a techniky, pokiaľ sa tieto vojenské sily nachádzajú v zóne aplikácie. Každý účastnícky štát má povinnosť prijať a právo vykonať inšpekcie alebo vyhodnocujúce návštevy, pričom dokument presne stanovuje počet inšpekčných aktivít, ako aj ich priebeh.

	V rámci Fóra pre bezpečnostnú spoluprácu/OBSE bol kreovaný mechanizmus komunikačnej siete, ktorá je kľúčovým nástrojom komunikácie medzi jednotlivými účastníckymi štátmi OBSE, medzi zmluvnými štátmi Zmluvy o konvenčných ozbrojených silách v Európe a Zmluvy o otvorenom nebi a so sekretariátom OBSE. Prostredníctvom komunikačnej siete sa vymieňajú informácie na základe prijatých rozhodnutí, resp. sa zasielajú oznámenia o plánovaných aktivitách účastníckych, resp. zmluvných štátov. Ide o bezpečný systém prenosu aj citlivých informácií. 

Slovensko sa aktívne podieľa na činnosti organizácie vo všetkých troch dimenziách jej činnosti. V rokoch 1999 - 2005 zastával funkciu GT OBSE bývalý minister zahraničných vecí SR Ján Kubiš. V rokoch 2005-2006 predsedalo Slovensko Výboru OBSE pre nevojenské aspekty bezpečnosti. Mieru politickej relevantnosti členstva Slovenskej republiky v OBSE hodnotíme ako vysokú. Pokračujúci dialóg prostredníctvom takých štruktúr ako má OBSE zabezpečuje prepojenie celej Európy. Znamená aj možnosť postupného vyrovnania sa na rovnaký stupeň (v ekonomickej a sociálnej oblasti) a tak rozširovať pásmo blahobytu, ktoré podstatnou mierou prispieva k znižovaniu napätí a konfliktov vnútri štátov a medzi nimi, t.j. v konečnom dôsledku rozširuje pásmo bezpečnosti celého kontinentu.
	
Konzultatívna skupina Zmluvy o konvenčných ozbrojených silách v Európe 

Slovenská republika je zmluvnou stranou Zmluvy o konvenčných ozbrojených silách v Európe (Paríž, 19. november 1990 - „ZoKOS“), ktorá je kľúčovým dokumentom v oblasti kontroly zbrojenia. Prispela k zníženiu konvenčnej výzbroje a tým k posilneniu stability a bezpečnosti v Európe. Účasť Slovenska v ZoKOS tiež znamená, že sa zúčastňujeme na pravidelných zasadnutiach Spoločnej konzultatívnej skupiny ZoKOS v rámci OBSE a na zasadnutiach jej pracovných skupín. Príspevky do rozpočtu spoločnej konzultatívnej skupiny sú v zásade určené na pokrytie výdavkov spojených s jej činnosťou. V roku 2009 uhradilo Slovensko do rozpočtu ZoKOS príspevok vo výške 3.929,45 EUR, pričom jej zostáva doplatiť príspevok vo výške približne 1.200 EUR za posledný štvrťrok 2009.

Konzultatívna komisia Zmluvy o otvorenom nebi (OSCC) 

Slovensko je zmluvným štátom Zmluvy o otvorenom nebi (Helsinki 1992). Doterajšia implementácia ukázala, že zmluva má nenahraditeľné miesto medzi opatreniami na budovanie dôvery a bezpečnosti. Zástupcovia Slovenska sa pravidelne zúčastňujú na formálnych aj neformálnych zasadnutiach Konzultatívnej komisie Zmluvy o otvorenom nebi a na zasadnutiach pracovných skupín. Rokovania konzultatívnej komisie prebiehajú na pôde OBSE, pričom komisia má vlastný rozpočet, určený na pokrytie súvisiacich nákladov. Výška nášho príspevku do Konzultatívnej komisie Zmluvy o otvorenom nebi za rok  2009 je 2659,40 EUR a za posledný štvrťrok zostáva doplatiť sumu cca 900 EUR.

Dohovor o určitých druhoch konvenčných zbraní (CCW) 

Dohovor o zákaze alebo obmedzení použitia niektorých konvenčných zbraní, ktoré môžu spôsobiť nadmerné utrpenie alebo mať nerozlišujúce účinky (CCW) bol prijatý v Ženeve 10. októbra 1980. Slovensko je zmluvnou stranou dohovoru a jeho protokolov: Protokol I o nezistiteľných úlomkoch,  Protokol II (vrátane jeho zmien) o zákazoch alebo obmedzeniach použitia mín, nástražných systémov a iných zariadení, Protokol III o zákazoch alebo obmedzeniach použitia zápalných zbraní, Dodatkový protokol o oslepujúcich laserových zbraniach a Protokol V o výbušných pozostatkoch vojny. 

Slovensko sa radí sa do úzkej skupiny zmluvných štátov, ktoré každoročne poskytujú svoje výročné správy o plnení dohovoru a jeho jednotlivých inštrumentov GT OSN a využíva pôdu predmetného dohovoru na rozvoj medzinárodného humanitárneho práva. Aktívne sa zapájame do riešenia problematiky kazetovej munície s cieľom nájsť riešenie na negatívne humanitárne dôsledky používania tohto zbraňového systému. Presadzuje rovnováhu medzi humanitárnou stránkou problematiky a legitímnymi obrannými záujmami všetkých krajín. 

Dohovor o zákaze protipechotných mín (Ottawský dohovor) 

Dohovor o zákaze použitia, skladovania, výroby a transferu protipechotných mín a o ich zničení (tzv. Ottawský dohovor) bol prijatý 18. septembra 1997 a Slovenská republika je ním viazaná od 1. augusta 1999. Na národnej úrovni sme už dávnejšie všetky podstatné záväzky vyplývajúce z jednotlivých článkov dohovoru. Zničila zásoby protipechotných mín (v roku 2000) s výnimkou 1 500 ks ponechaných na účely vývoja odmínovacích technológií podľa čl. 3 dohovoru. Podľa článku 9 zaviedla do trestného zákona explicitný zákaz protipechotných mín a patrí do skupiny štátov (do 60 % zmluvných strán), ktoré si každoročne plnia záväzok podávať GT OSN hlásenie o implementácii dohovoru podľa jeho článku 7. 

	Na medzinárodnom poli je Slovensko známe účasťou na odmínovacích prácach v rôznych regiónoch sveta, najmä na území bývalej Juhoslávie, v Iraku, Afganistane, Eritrei, atď. Podľa niektorých kritérií sme sa v nedávnej minulosti zaradili medzi svetovú špičku (15. miesto v absolútnych a 1. miesto v relatívnych číslach z hľadiska výšky príspevku prerátaného na podiel na hrubý národný príjem v roku 2005 - 2007). Ďalším príspevkom Slovenska je vývoj a výroba vysoko účinných zariadení na odmínovanie (najmä odmínovací stroj Božena). 

Zmluva o nešírení jadrových zbraní (NPT)

Zmluva o nešírení jadrových zbraní (NPT) bola otvorená na podpis 12. júna 1968 a nadobudla platnosť 5. marca 1970. Slovenská republika sukcedovala do zmluvy v roku 1993. NPT vytvára základný rámec pre jadrové odzbrojenie a nešírenie. Je kľúčovou normou režimu nešírenia zbraní hromadného ničenia a tým aj elementárnym prvkom globálnej bezpečnosti. Zmluva vytvára aj základný rámec pre mierové využívanie jadrovej energie, ktorú SR vníma ako elementárny faktor svojej energetickej bezpečnosti.

V rámci zmluvných podmienok NPT si Slovensko plní všetky záväzky. Povinnosti vo vzťahu k nešíreniu napĺňame prostredníctvom národnej legislatívy (zákon č. 179/1998 Z.z. o obchodovaní s vojenským materiálom) a tiež uplatňovaním dohody o bezpečnostných zárukách s Medzinárodnou agentúrou pre atómovú energiu /MAAE/. Ustanovenia zmluvy o mierovom využívaní jadrovej energie realizuje Slovensko hlavne v rámci členstva v MAAE. Záväzky vo vzťahu k jadrovému odzbrojeniu realizujeme najmä podporou vytvorenia relevantných nástrojov v tejto oblasti, osobitne v rámci Konferencie o odzbrojení a vo vzťahu k Zmluve o všeobecnom zákaze jadrových skúšok (CTBT).

Vzhľadom na problémy a výzvy týkajúce sa implementácie záväzkov vyplývajúcich z NPT tretími stranami (verifikačné otázky a spory okolo jadrových programov iných krajín) bola pozornosť Slovenska v sledovanom období zameraná na udržanie integrity a posilnenie NPT. V tejto súvislosti sa aktivity sústredili na prípravu hodnotiacej konferencie NPT v roku 2010 (HK NPT 2010), kde bola kľúčovým faktorom aktívna účasť Slovenska na 2. a 3. zasadnutí Prípravného výboru HK NPT 2010 (v rokoch 2008 a 2009). 

Wassenaarske usporiadanie (WA) 

Slovensko patrí k zakladajúcim členom Wassenaarskeho usporiadania (WA), ktoré vzniklo v roku 1996 so sídlom vo Viedni. Predstavuje multilaterálny režim na kontrolu exportu konvenčných zbraní a tovarov a technológií dvojakého použitia. Slovenská republika sa zúčastňuje na harmonizácii prístupov účastníckych štátov ku kontrole exportu uvedených tovarov s cieľom predchádzať ich destabilizačným akumuláciám, resp. zneužitiu na teroristické účely. Jedným zo záväzkov vyplývajúcich z členstva je proporcionálny príspevok na hradenie nákladov na činnosť WA (z rozpočtovej kapitoly MZV SR). 

Organizácia pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD) 

OECD so sídlom v Paríži bola založená v roku 1963 a v súčasnosti má 31 členov. Je to celosvetovo uznávaná organizácia v oblasti ekonomických analýz a tvorca medzinárodných štandardov na základe zovšeobecnenia najlepších praktík členských krajín. Jedinečnosť OECD spočíva v komplexnom, štatisticko-analytickom prístupe ku svetovej ekonomike.   
                                                                      
Slovensko sa stalo členom OECD v roku 2000 a naši odborníci sa pravidelne zúčastňujú na jej aktivitách vo viac ako 200 výboroch a pracovných skupinách. Výstupy OECD z monitorovania jednotlivých sektorov našej ekonomiky sú pre vládu Slovenskej republiky dôležitým nástrojom na identifikovanie oblastí, na ktoré je potrebné sa prioritne zamerať pri riadení kľúčových ekonomických oblastí. Priaznivé vyznenie nášho ekonomického prehľadu iba potvrdilo celkovo pozitívne vnímanie Slovenska zo strany tejto organizácie.

Pozornosť OECD i Slovenska sa upriamovala aj na tému finančnej krízy. Aktívnou účasťou vo Výbore pre finančné trhy a Výbore pre ekonomické prehľady OECD sme sa tiež zapojili do procesu hľadania východísk zo súčasnej krízovej situácie. Nešlo len o účasť na všeobecných diskusiách. V spolupráci so sekretariátom OECD bol iniciovaný spoločný projekt MF SR a OECD zameraný na analýzu dopadov a formuláciu odporúčaní proti negatívnym efektom finančnej a ekonomickej krízy v podmienkach malej a otvorenej ekonomiky ako je SR. Rovnako intenzívna pozornosť je venovaná oblasti monitorovania vývoja pracovných trhov vo vzťahu ku kríze i pokrízovému vývoju, ako aj opatreniam vlád aplikovaných na zlepšenie situácie na trhoch práce a sociálnej situácie obyvateľstva.

Slovensko oceňuje súčasné aktivity OECD v oblasti klimatických zmien a podporuje navrhovaný koncept stratégie zeleného rastu. Je to príležitosť na splnenie ambiciózneho globálneho cieľa v oblasti zmeny klímy a adaptácie. V sledovanom období sme sa aktívne zúčastňovali na podujatiach OECD zameraných na hľadanie účinných politických odpovedí v oblasti poľnohospodárskych politík a trhov, monitorovaní vývoja na komoditných trhoch, prístupoch k účinnému riadeniu rizika v poľnohospodárstve, hľadaní riešenia obmedzenosti prírodných zdrojov a ich zachovania pre budúce generácie vo všetkých regiónoch sveta.

Členstvom v Medzinárodnej energetickej agentúre (OECD/IEA) sa Slovensko aktívne podieľalo na analýzach a tvorbe politiky energetickej bezpečnosti a energetickej efektívnosti. Dôležitou súčasťou aktivít bola aj spolupráca s Agentúrou pre jadrovú energiu (OECD/NEA). Získané poznatky budú naďalej dôležitým nástrojom pre národný rozhodovací proces na environmentálne šetrné a ekonomicky efektívne využívanie jadrovej energie. 

Slovenská republika prispieva na činnosť OECD povinným členským príspevkom, ktorého výšku určuje každoročne príspevková škála. Okrem členských príspevkov určených na časť I rozpočtu organizácie tvoria súčasť časti II rozpočtu OECD príspevky, ktoré jednotlivé členské krajiny OECD poskytujú na spoločné programy a projekty podľa vlastných priorít a finančných možností. Slovensko sa zúčastňuje celkovo na 20 programových schémach, pričom finančné príspevky sú hradené z kapitol gestora príslušnej aktivity. Z rozpočtu MZV SR sú podporované spoločné projekty Slovensko - OECD (podľa priorít jednotlivých rezortov) v celkovej výške 70 000 EUR.

Medzinárodná organizácia frankofónie (MOF)

Frankofónia ako inštitúcia začala pôsobiť v 60-tych rokoch ako spoločenstvo nových nezávislých štátov založených na jazykovej a kultúrnej príbuznosti, ktoré si želali pokračovať v rozvoji vzťahov s Francúzskom. V roku 1998 sa premenovala na Medzinárodnú organizáciu Frankofónie (MOF). MOF má 53 riadnych členov, 2 pridružených členov a 13 pozorovateľov. Sídlo MOF sa nachádza v Paríži. Frankofónny ekonomický priestor sa na svetovom HDP podieľa viac ako jedenástimi percentami. Tento priestor má viac ako pol miliardy obyvateľov, čo predstavuje približne 10 % svetovej populácie. 

Slovensko má v MOF štatút pozorovateľa od roku 2002 a gestorom medzirezortnej spolupráce je MZV SR. Spolupráca medzi s MOF sa zameriava hlavne na podporu výučby a šírenia francúzskeho jazyka u nás. Charakteristickým je projekt výučby francúzskeho jazyka v našej štátnej správe, ktorý vychádza z memoranda podpísaného v roku 2009 medzi MOF, Francúzskom, Belgickom, Luxemburskom a Slovenskom (obnovenie memoranda z roku 2006). Z politického hľadiska Slovensko využíva MOF hlavne ako fórum, ktoré umožňuje stykové aktivity s predstaviteľmi krajín, kde nemá svoje zastúpenie (krajiny západnej Afriky) a ako platformu pre lobovanie v prospech našich zahranično-politických záujmov (najmä získavanie podpôr pre naše kandidatúry do orgánov ostatných medzinárodných organizácií). 

Členské štáty so štatútom pozorovateľa platia od roku 2006 symbolický poplatok na činnosť MOF, ktorý každoročne stanovuje sekretariát MOF. Z hľadiska návratnosti patrí členstvo Slovenska v MOF  medzi jedno z najvýhodnejších. V roku 2008 zaplatilo Slovensko na činnosť MOF sumu 2.101 EUR, ale cez programy MOF na výučbu francúzštiny získala 65.112 EUR (cca tridsaťnásobne viac). V roku 2009 sa uvedený pomer zachoval. V súlade s memorandom zo 4. júna 2009 sa MOF zaviazala pokračovať v zabezpečovaní jazykových programov počas ďalších troch rokov s výhľadom možného pokračovania. Implementáciou tohto memoranda Slovensko tak získa od MOF počas 3 rokov cca 200.000 EUR v porovnaní s naším príspevkom do MOF za rovnaké obdobie (suma cca 6.500 EUR). Z tohto hľadiska je namieste uvažovať o možnosti poskytovania dobrovoľného príspevku na kooperačné programy MOF najmenej vo výške 10.000 EUR. 

D/ Medzinárodné organizácie v oblasti medzinárodného práva

Význam členstva Slovenskej republiky v medzinárodných organizáciách a inštitúciách v oblasti medzinárodného práva spočíva v neekonomickej dimenzii medzinárodných vzťahov, resp. medzinárodného práva. Ide o mierové riešenie sporov (Stály arbitrážny dvor), vyšetrovanie porušení medzinárodného humanitárneho práva (Medzinárodná vyšetrovacia komisia), trestné stíhanie páchateľov najzávažnejších zločinov podľa medzinárodného práva (Medzinárodný trestný súd, medzinárodné trestné tribunály OSN ad hoc), normotvorná činnosť v oblasti medzinárodného súkromného práva (Haagska konferencia pre medzinárodné právo súkromné, Medzinárodný inštitút pre unifikáciu súkromného práva) a pod. Členstvo v týchto inštitúciách odráža postavenie Slovenska ako krajiny, ktorá sa hlási k hodnotám ochrany a dodržiavania ľudských práv, právneho štátu a demokracie.

Medzinárodný trestný súd (ICC)

Medzinárodný trestný súd so sídlom v Haagu je prvý stály trestný tribunál, ktorý bol vytvorený tzv. Rímskym štatútom. Jeho poslaním je stíhať genocídu, zločiny proti ľudskosti a vojnové zločiny. Rímsky štatút nadobudol 1. júla 2002. V súčasnosti má 110 zmluvných strán. Štruktúru súdu tvorí predsedníctvo, sekretariát, úrad prokurátora, odbor pre prípravné konanie, odbor pre súdne komisie a odbor pre odvolacie konanie. Prokurátor, 18 sudcovia a ďalší zástupcovia sú volení na 9 – ročné obdobie Zhromaždením štátov zmluvných strán Rímskeho štatútu.  

 Slovenská republika už v minulosti podporovala vytvorenie stálej medzinárodnej trestnej inštitúcie, ktorá by mala právomoc vyšetrovať a stíhať najzávažnejšie zločiny podľa medzinárodného práva. Slovensko je zmluvnou stranou zakladajúcej zmluvy súdu - Rímskeho štatútu Medzinárodného trestného súdu (Rím, 17. júl 1998) od 01. júla 2002. Na medzinárodnej úrovni sa zasadzujeme za podporu efektívneho fungovania ICC a dosiahnutia jeho všeobecnej podpory prostredníctvom účasti čo najväčšieho množstva krajín na Rímskom štatúte ICC. Podporujeme univerzálnosť ICC cestou ratifikácie Rímskeho štatútu ďalšími krajinami a jeho implementácie do vnútroštátnych právnych poriadkov zmluvných strán. Podporuje integritu ICC a odmietnutie opatrení a návrhov, ktoré by smerovali proti hlavným cieľom a zmyslu ICC i duchu Rímskeho štatútu. V rámci bilaterálnej spolupráce s ICC, Slovensko aktívne podporuje uzavieranie dohôd o spolupráci, o premiestňovaní svedkov alebo o výkone trestu odňatia slobody, resp. iné formy intenzívnejšej spolupráce.

Medzinárodný trestný tribunál pre bývalú Juhosláviu (ICTY)

Tribunál bol zriadený rezolúciou BR OSN č. 827 (1993) z 25. mája 1993 ako jej pomocný orgán s cieľom potrestať osoby zodpovedné za závažné porušenia medzinárodného humanitárneho práva spáchané na území bývalej Juhoslávie od roku 1991. Po pätnásťročnom pôsobení sa tribunál nachádza v štádiu implementácie tzv. „ukončovacej stratégie“, ktorej podmienky sú stanovené v rezolúciách BR OSN. Skladá zo senátov, ktoré majú 16 stálych sudcov a 13 sudcov ad litem (pokiaľ prebieha spor). Volení sú na štvorročné funkčné obdobie, ktoré sa u stálych sudcov môže predĺžiť. ICTY súdi iba fyzické osoby. Slovenská republika z titulu členstva v OSN uhrádza do rozpočtu tribunálu pravidelný príspevok.

Medzinárodný trestný tribunál pre Rwandu (ICTR)

Tribunál bol zriadený rezolúciou BR OSN č. 955 (1994) z 8.novembra 1994 ako jej pomocný orgán. Tribunál so sídlom v Arushi (Tanzánia) vznikol na účely trestného stíhania osôb zodpovedných za genocídu a iné závažné porušenia medzinárodného humanitárneho práva spáchané na území Rwandy a území susediacich štátov v roku 1994.  Tribunál sa dnes, rovnako ako ICTY, po viacročnom pôsobení nachádza v štádiu implementácie tzv. „ukončovacej stratégie“. Skladá sa troch senátov a jedného odvolacieho senátu. Majú 16 stálych sudcov a 9 sudcov ad litem (počas trvania sporu), ktorých volí Valné zhromaždenie OSN na 4 roky. U stálych sudcov je možnosť predĺženia ich funkčného obdobia. Slovenská republika z titulu členstva v OSN uhrádza do rozpočtu tribunálu pravidelný príspevok.

Stály arbitrážny dvor (PCA)

Stály arbitrážny dvor vznikol na základe Haagskeho dohovoru o mierovom riešení medzinárodných sporov z r.1899, ktorý bol revidovaný v r.1907. V súčasnosti je modernou arbitrážnou inštitúciou, ktorá predovšetkým rieši spory medzi štátmi. Vzhľadom na vývoj v oblasti medzinárodného práva poskytuje služby aj štátnym orgánom, medzinárodným organizáciám alebo súkromným stranám. 

Slovenská republika je členský štátom Stáleho arbitrážneho dvora od 1. januára 1993. Každý zmluvný štát (aktuálne 107 štátov) môže nominovať štyroch rozhodcov na funkčné obdobie 6 rokov. Za Slovensko boli na funkčné obdobie 2006-2012 potvrdení odborníci na medzinárodné právo Prof. JUDr. Ján Azud, DrSc., Prof. JUDr. Ján Klučka, CSc., JUDr. Peter Tomka, CSc. a JUDr. Ján Varšo, CSc., ktorí tvoria tzv. slovenskú národnú skupinu.

Medzinárodná humanitárna vyšetrovacia komisia (IHFFC)

Medzinárodná humanitárna vyšetrovacia komisia (ďalej len „komisia“) má sídlo v Berne a jej hlavnou úlohou je vyšetrovať obvinenia z porušovania alebo závažného porušenia medzinárodného humanitárneho práva vo vzťahu k štátom, ktoré uznali jej príslušnosť. Bola zriadená na základe článku 90 ods. 1 Dodatkového protokolu k Ženevským dohovorom z 12. augusta 1949 o ochrane obetí medzinárodných ozbrojených konfliktov (ďalej len „protokol“), ktorý bol prijatý v Ženeve 8. júna 1977. Vo vzťahu k ČSSR nadobudol daný protokol platnosť 7. decembra 1978 a Slovenská republika deň sukcedovala doň po rozdelení ČSFR. Správne výdavky komisie uhrádzajú zmluvné strany, ktoré urobili vyhlásenie o uznávaní príslušnosti komisie, čo sa na Slovenskú republiku vzťahuje s účinnosťou od 13. marca 1995. 

 Medzinárodný tribunál pre morské právo (ITLOS)

Vznik tribunálu sa opiera o Dohovor OSN o morskom práve (Montego Bay, 10. december 1982) a  Dohodu o uplatňovaní časti XI Dohovoru OSN o morskom práve (New York, 28. júl 1994). Dohovor v časti XV umožňuje zmluvným stranám v spornej otázke, ktorá vyplynie z jeho výkladu a vykonávania,  obrátiť sa v súlade s ustanoveniami dohovoru aj na tento tribunál. Slovenská republika je zmluvnou stranou dohovoru aj dohody od roku 1996. 
		        
Haagska konferencia medzinárodného súkromného práva (HCPIL)

HCPIL je medzivládnou organizáciou, ktorá pôsobí v oblasti zjednocovania noriem medzinárodného práva súkromného a v tomto smere prijala značný počet dohovorov. Pracuje metódou prerokúvania a prípravy mnohostranných zmlúv (dohovorov) v rôznych oblastiach medzinárodného súkromného práva. Slovensko je členským štátom konferencie od 26. apríla 1993. Vnútroštátnym gestorom pre styk s HCPIL je Ministerstvo spravodlivosti SR, ktorého zástupcovia sa aj zúčastňujú na jednotlivých zasadnutiach konferencie.

Medzinárodný inštitút pre unifikáciu súkromného práva (UNIDROIT)

UNIDROIT je nezávislou medzinárodnou organizáciou so sídlom v Ríme, ktorej cieľom je štúdium spôsobov harmonizácie a koordinácie súkromného práva štátov a postupná príprava na prijatie pravidiel súkromného práva jej členmi. Prácu UNIDROIT tvoria hlavne vzorové právne predpisy a tiež dohovory. Slovensko je členským štátom UNIDROIT od 13. januára 1993. Vnútroštátnym gestorom pre styk s UNIDROIT je Ministerstvo spravodlivosti SR, ktorého zástupcovia sa aj zúčastňujú na jednotlivých zasadnutiach inštitútu.

E/ Regionálne organizácie Európy

Rada Európy (RE)

Rada Európy so sídlom v Štrasburgu je európska medzinárodná regionálna medzivládna organizácia zameraná na normotvornú činnosť v oblasti ľudských práv. Založilo ju 5. mája 1949 desať krajín a v súčasnosti má 47 členov (všetky štáty Európy okrem Bieloruska). Prípravou medzinárodných zmlúv a ďalších noriem a systémom monitorovania ich dodržiavania členskými štátmi (zmluvnými stranami) napomáha rozvoju jednotného právneho priestoru, dodržiavaniu ľudských práv v Európe a v konečnom dôsledku prispieva k udržiavaniu bezpečnosti a stability i za jej hranicami. Významnou súčasťou štruktúry RE je o. i. Európsky súd pre ľudské práva, ktorý umožňuje občanom členských krajín RE podávať sťažnosti v súvislosti s porušeniami ich ľudských práv zo strany členského štátu.

RE patrí do kategórie tzv. hodnotových (nie hospodárskych) medzinárodných medzivládnych organizácií. Prvoradým pozitívnym aspektom členstva Slovenska v RE je, že môžeme sa zúčastňovať na práci organizácie, čerpať z jej informačných databáz a „know how“ pre svoje národné potreby. Členstvom v RE si Slovensko doslovne „prenajíma“ odbornú infraštruktúru RE, ktorá napomáha pri tvorbe a implementácii právnych a ďalších národných noriem, keď jej vybudovanie v podmienkach Slovenska by bolo nereálne.

Význam členstva Slovenskej republiky v RE možno hodnotiť aj v kontexte projektov  a technickej pomoci realizovaných v sledovanom období (2008 - 2009) počas predsedníctva Slovenskej republiky vo Výbore ministrov Rady Európy (november 2007 - máj 2008).

Činnosť RE sa týka všetkých našich rezortov (snáď s výnimkou Ministerstva obrany SR). RE poskytuje členským štátom možnosť úplného alebo čiastočného financovania konkrétnych projektov, ktorých zoznam pripravujú a schvaľujú v rámci Programových aktivít organizácie stále misie členských štátov v Štrasburgu v spolupráci so sekretariátom RE. Do konkrétnej agendy a jednotlivých projektov RE sa zapájajú priamo najmä experti ústredných orgánov štátnej správy, ktorí by mali nevyhnutne byť iniciátormi takých projektov. 

Na zabezpečenie činnosti Výbor ministrov RE vytvára viacero stálych pracovných skupín a postov osobitných spravodajcov. Slovensko na pôde RE reprezentuje nielen Stála misia Slovenskej republiky pri RE, ale hlavne predstavitelia ministerstiev, vybraných orgánov štátnej správy a ďalších relevantných subjektov pôsobiacich v expertných výboroch organizácie, ktorých má RE niekoľko desiatok. Slovenská republika má svoje zastúpenie tiež v Parlamentnom zhromaždení RE (na úrovni Stálej delegácie NR SR) a Kongrese miestnych a regionálnych samospráv (na úrovni delegácie predstaviteľov miestnych a regionálnych samospráv). Možnosti prezentácie SR v RE sú teda vysoké. 

Pracovná skupina pre medzinárodnú spoluprácu v oblasti vzdelávania, 
zachovávania pamiatky a výskumu holokaustu (ITF)

	ITF vznikla v roku 1998 s hlavným cieľom realizácie a podpory projektov zameraných na vzdelávanie o holokauste, výskum v tejto oblasti a zachovanie pamiatky holokaustu. Projekty sú financované z príspevkov členských krajín. V ITF spolupracujú zástupcovia štátnych i neštátnych inštitúcií a mimovládnych organizácií. Slovensko pôsobí ako riadny člen od roku 2006, avšak s ITF spolupracuje už od roku 2000. Vo svojom programovom vyhlásení z augusta 2006 sa vláda SR zaviazala „viesť permanentný zápas proti diskriminácii, rasizmu, antisemitizmu, xenofóbii, extrémnemu nacionalizmu a šovinizmu a za propagáciu pravdy o holokauste.“ Aj v rámci predsedníctva SR vo Výbore ministrov Rady Európy sa SR podujala zintenzívniť spoluprácu medzi Radou Európy a ITF. 

Delegácia Slovenskej republiky v ITF je zložená zo zástupcov MZV SR, MŠ SR, MK SR (Slovenské národné múzeum - Múzeum židovskej kultúry), SAV, ÚPN a a mimovládnej organizácie (Dokumentačné stredisko holokaustu). S delegáciou spolupracujú aj ďalšie inštitúcie, ako napr. Úrad vlády SR, Ústredný zväz židovských náboženských obcí v Slovenskej republike, Nadácia Milana Šimečku, Inštitút pre verejné otázky a ďalšie. V rámci ITF je možnosť pravidelne prezentovať výsledky vedy a výskumu SR v oblasti výskumu holokaustu. Slovenskí experti na túto oblasť sú medzi členmi a spolupracovníkmi ITF známi a aj vďaka týmto kontaktom sú prizývaní na rôzne zahraničné podujatia. 

Slovenská republika prispievala do ITF ročným príspevkom vo výške 25.000 EUR a od roku 2008 sa príspevok zvýšil na 30.000 EUR ročne. Projekty a žiadosti o finančné príspevky môžu podávať štátne i mimovládne inštitúcie (vrátane podnikateľských subjektov). Subjekty zo Slovenska sú v podávaní projektov a žiadostí dosť aktívne a úspešné. V rámci nedávno vzniknutého sekretariátu ITF je možnosť uplatnenia našich pracovníkov na stážach a Slovensko zvažuje možnosť uchádzať sa o jednoročné predsedníctvo ITF v roku 2013.

Stredoeurópska iniciatíva (SEI)

Stredoeurópska iniciatíva vznikla 11. novembra 1989 ako medzivládne fórum pre politickú, ekonomickú a kultúrnu spoluprácu medzi jej členskými krajinami. Hlavným cieľom SEI bola pomoc krajinám strednej a východnej Európy v ich procese približovania k EÚ. Po rozšírení o krajiny juhovýchodnej a východnej Európy a po rozšírení EÚ v roku 2004 sa začala SEI prioritne orientovať na krajiny západného Balkánu a východnej Európy. Členmi SEI je v súčasnosti 18 štátov, z ktorých polovica sú členskými krajinami EÚ. SEI nie je medzinárodnou organizáciou, ale je jednou z foriem regionálnej spolupráce - platformou pre všestrannú vzájomnú výmenu názorov na aktuálne otázky  týkajúce sa celého regiónu.

Základná štruktúra SEI je tvorená tromi dimenziami: vládna, ekonomická a parlamentná. Na vládnej úrovni sa uskutočňujú každoročne summity predsedov vlád (13.11.2009 v Bukurešti) a schôdzky ministrov zahraničných vecí (12.11.2009 v Bukurešti) organizované predsedníckou krajinou. Výkonnou zložkou vládnej dimenzie sú stretnutia Výboru národných koordinátorov. V rámci mimovládnej dimenzie zorganizovalo v roku 2009 Rumunsko 9. Fórum mládeže SEI a Poľsko 6. Novinárske fórum SEI. 

SEI využíva na svoj chod niekoľko finančných nástrojov - Kooperačný fond, Trustový fond pri Európskej banke pre obnovu a rozvoj, Fond solidarity a Klimatický fond SEI. Jediný fond, do ktorého sú ČK SEI povinné prispievať, je Kooperačný fond. Príspevky sú stanovené pre každú krajinu ako percentuálny podiel na rozpočte SEI. Podiel Slovenska činí 5%. Od roku 2008 bolo rozhodnutím ministrov zahraničných vecí SEI schválené zvýšenie príspevkov o 20%, príspevok SR je 19.800 EUR.

Medzi operačné nástroje SEI patria tzv. „Funding Unit“ (využívanie finančných prostriedkov EÚ aj pre nečlenské krajiny EÚ), Program „Know-how Exchange Programme“ (podpora transferu know-how nových členských krajín EÚ nečlenským krajinám), Univerzitná sieť (kontaktnou univerzitou za SR je Univerzita Komenského v Bratislave), Vedecko - technologická sieť (podpora účasti vedeckých pracovníkov na výskumných projektoch a vedeckých workshopoch v oblasti teoretickej a aplikovanej fyziky, matematiky, bio-inžinierstva, nanotechnológie a chémie) a Sieť Focal Points (vyjadrujú sa pri posudzovaní projektov predkladaných SEI so žiadosťou o finančnú podporu z Kooperačného fondu SEI). 
       	 
	Po vstupe do EÚ sa Slovensko zaradilo v rámci SEI medzi krajiny, ktoré by mali pomáhať nečlenským krajinám EÚ - členom SEI v procese ich transformácie a formou grantov podporovať pozitívne zmeny v priestore. Slovenská republika sa môže profilovať v určitej oblasti, v ktorej by sa potom zúčastňovala na projektoch podporovaných SEI. V roku 2009 boli schválené príspevky pre dva slovenské projekty, ktoré podali Ekonomická fakulta TU Košice (10.000 EUR) a mimovládna organizácia Eurea (1.500 EUR). Získaním ďalších projektov sa môže „návratnosť“ prostriedkov vložených Slovenskom do SEI zvýšiť. 

SR podporuje reformu činnosti SEI, ktorá vznikla v zásadne odlišných podmienkach v akých funguje dnes a musí prispôsobiť svoje aktivity novému prostrediu v Európe. V stredoeurópskom priestore sa konštituovala celá séria politických iniciatív, ktorých obsahové zameranie sa do značnej miery prekrýva, je potrebné hľadať cesty k ich synergii a integrácii. Práve schvaľovaný Plan of Actions 2010-2012 sa snaží reflektovať vyššie uvedené skutočnosti a pomenovať prioritné oblasti. 

 Medzinárodný vyšehradský fond (MVF)

Medzinárodný vyšehradský fond založili 9. júna 2000 vlády krajín Vyšehradskej štvorky (V4 - Česká republika, Maďarsko, Slovensko a Poľsko) na podporu regionálnej spolupráce a posilňovania spolupráce medzi týmito krajinami. Fond sa zameriava na podporu kultúrnych, vzdelávacích, výskumných a vedeckých projektov formou grantových programov, štipendijných projektov a rezidenčného programu pre umelcov. Od prvého grantového kola v roku 2000 podporil Fond viac ako 1200 projektov a udelil vyše 200 štipendií. 

Rozpočet fondu tvoria príspevky krajín V4 a v roku 2009 predstavoval sumu 5 miliónov EUR (1.250.000 EUR za každú krajinu, ktorý sa zvýšil na 1,5 milióna EUR na každého člena na základe rozhodnutia predsedov vlád z júna 2009 s účinnosťou od 1.1.2010). Ročný rozpočet MVF tak bude činiť 6 miliónov EUR. Zvýšenie súvisí aj s nárastom, resp. rozšírením aktivít a projektovej činnosti MVF mimo región V4 (Visegrad+ projekty). Čerpanie rozpočtu je kontrolované po línii národných vyšehradských koordinátorov a zvlášť po línii vyšehradskej krajiny, ktorá v danom kalendárnom roku predsedá MVF. 

Príspevok Slovenska v MVF je využívaný na upevňovanie vnútrovyšehradskej spolupráce a prehlbovanie kontaktov medzi krajinami V4 s  najbližšími partnermi v regióne západného Balkánu a krajinami Východného partnerstva. Ide o plnenie aktivít a činností v rámci jednej z našich hlavných zahranično-politických priorít. Počas uplynulého obdobia bolo tiež zabezpečené, že sa v rozpočte MVF nezvyšovala stanovená kvóta finančných prostriedkov (cca 9%) určená na prevádzkové náklady a administratívu fungovania sekretariátu MVF so sídlom v Bratislave. Z iniciatívy MZV SR bol schválený Etický kódex pre pracovníkov MVF.

Úrad vysokého predstaviteľa medzinárodného spoločenstva pre Bosnu a Hercegovinu (OHR)

Úrad Vysokého predstaviteľa medzinárodného spoločenstva pre Bosnu a Hercegovinu (OHR) je ad hoc medzinárodnou inštitúciou vytvorenou na základe tzv. „Daytonských mierových dohôd“, ktoré boli prerokované a dohodnuté v mestách Dayton a Ohio (USA) a podpísané 14. decembra 1995 v Paríži. Úrad vedie Vysoký predstaviteľ, ktorý je od r. 2002 súčasne Osobitným vyslancom EÚ pre Bosnu a Hercegovinu (European Union Special Representative - EUSR) a teda vykonáva súbežne dve funkcie. 

Príspevok Slovenskej republiky do OHR vychádza z priorít slovenskej zahraničnej politiky v priestore západného Balkánu a zo záujmu o stabilizáciu pomerov v celom regióne. Vláda Slovenskej republiky sa v roku 1998 zaviazala každoročne prispievať na činnosť OHR do ukončenia jeho mandátu 0,1 % z celkového rozpočtu OHR. Za obdobie od júna 2009 do júna 2010 predstavoval tento príspevok sumu 11.184 EUR.

Od 1. júla 2007 do 26. marca 2009 zastával pozíciu HR/EUSR súčasný minister zahraničných vecí Slovenskej republiky Miroslav Lajčák. Jeho pôsobenie na uvedenom poste potvrdilo vysokú mieru expertízy slovenskej diplomacie v krajinách Západného Balkánu a vytvorilo priestor na ďalšie zvyšovanie kreditu Slovenska v rámci medzinárodného spoločenstva. Prejavilo sa to v ďalšom našom intenzívnom pôsobení v procese stabilizácie Bosny a Hercegoviny prostredníctvom priamej účasti ministra ZV SR M. Lajčáka na Butmirskom procese. Aktivity Slovenska oceňujú aj partneri v Bosne a Hercegovine a tiež medzinárodní spojenci na bilaterálnych i multilaterálnych stretnutiach. 

2. Ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií SR (MDPT SR)

Ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií Slovenskej republiky je ústredným orgánom štátnej správy pre: a/ dráhy a dopravu na dráhach, b/ cestnú dopravu, c/ kombinovanú dopravu, d/ pozemné komunikácie, e/ vnútrozemskú plavbu a prístavy, námornú plavbu, f/ civilné letectvo, g/ pošty, h/ telekomunikácie a i/ ozbrojené zbory v doprave (§ 8 ods. 1 zák. č. 575/2001 Z.z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy).

A/ Železničná doprava

Medzištátna organizácia pre medzinárodnú železničnú dopravu  (OTIF)

Medzištátna organizácia pre medzinárodnú železničnú prepravu (OTIF) so sídlom v Berne vznikla na základe Dohovoru o medzinárodnej železničnej preprave z 9. mája 1980 (COTIF 1980) a upravuje oblasť prepravného práva, ktorý bol revidovaný (COTIF 1999). Od 1. júla 2006 sa tak kompetencie OTIF rozšírili o úpravu oblasti využívania infraštruktúry, používania vozidiel a interoperability (schvaľovanie, jednotné technické normy a predpisy). Na mimoriadnom zasadnutí VZ OTIF v roku 2010 v Berne sa očakáva prístup EÚ k Dohovoru (COTIF 1999) na základe prístupovej zmluvy medzi EÚ a OTIF. Vytvorí to predpoklady na harmonizáciu technických noriem a predpisov vydávaných v rámci oboch medzinárodných organizácií a zabezpečenia interoperability železníc v euroázijskom priestore a v severnej Afrike. Zástupcovia MDPaT SR sa zúčastňujú na činnosti orgánov OTIF. V sekretariáte OTIF pôsobia dvaja zástupcovia Slovenska na základe výberového konania.

Dohovor COTIF 1999 tvorí právny rámec pre Železnice Slovenskej republiky (ŽSR), Železničná spoločnosť Cargo, a.s. (ZSSK Cargo) a  Železničná spoločnosť Slovensko, a.s. (ZSSK Slovensko) na realizáciu medzinárodných prepráv (tranzit, dovoz, vývoz), ktoré podľa medzinárodne dohodnutých taríf tvoria rozhodujúci príjem pre ich podnikateľské aktivity. OTIF v  spolupráci s EÚ zasa vytvorí účinný systém spolupráce na zabezpečenie interoperability a bezpečnosti železníc v euroázijskom priestore.

Diplomatická konferencia v Luxembursku (február 2007) prijala, v rámci spolupráce medzi OTIF a UNIDROIT (Inštitút pre zjednotenie medzinárodného súkromného práva), Protokol o osobitostiach železničného mobilného parku k Dohovoru o medzinárodných zaisťovacích právach na mobilné zariadenia. Protokol upravuje zabezpečenie financovania mobilného železničného parku (osobné a nákladné vozne, rušne, mestské dráhy, električky a iné) pri použití moderných technológií. Obidve slovenské (nákladné) železničné spoločnosti odporučili prístup Slovenska k tomuto protokolu. V železničnom sektore zatiaľ neboli vytvorené podmienky na prístup k protokolu (najmä výrobné, dopravné, lízingové a finančné kapacity) v porovnaní s väčšími štátmi EÚ (DE) a sveta (US). Prístupový proces bol preto pozastavený a bolo odporučené koordinovať postup s krajinami V4 a v súlade s politikou EÚ.

Organizácia pre spoluprácu v železničnej doprave (OSŽD)

	OSŽD vznikla na základe Dohovoru o medzinárodnej železničnej preprave tovaru (SMGS) a Dohovoru o medzinárodnej železničnej osobnej preprave (SMPS) v roku 1956        a má sídlo vo Varšave. OSŽD zabezpečuje na mimovládnej úrovni mnohostrannú spoluprácu v oblasti infraštruktúry, tarifných a ekonomických otázok a prevádzkových problémov železníc.

Zástupca Slovenskej republiky v OSŽD (p. Šabík) je predsedom „Stálej pracovnej skupiny pre kódovanie a informatiku“. MDPT SR poverilo ZSSK Slovensko a ZSSK Cargo, aby zastupovalo MDPaT SR v oblasti prepravného práva a ŽSR, ZSSK Slovensko a ZSSK Cargo, aby zastupovalo MDPT SR  v oblasti dopravnej politiky a stratégie rozvoja.

OSŽD plánuje zvolať v prvom štvrťroku 2010 diplomatickú konferenciu s cieľom prerokovať a schváliť základné dokumenty OSŽD, na základe ktorých by sa organizácia transformovala na medzivládnu. Záujmy MDPT SR v OSDŽ presadzuje stály zástupca (najmä oblasť stratégie rozvoja OSŽD, zosúladenia práv OTIF-OSŽD a pod.) MDPT SR utlmilo činnosť v OSŽD a zúčastňuje sa len na zasadaniach Konferencie ministrov OSŽD, ktorá schvaľuje základné strategické materiály o rozvoji OSŽD a akty na zabezpečenie činnosti OSŽD (činnosť, plán práce, rozpočet, stratégia rozvoja a pod.). 

Transeurópska železnica (TER)

Projekt TER vznikol v roku 1990 na báze spolupráce štátov strednej, východnej a juhovýchodnej Európy a je finančne podporovaný Rozvojovým programom OSN (UNDP) a pomocou výkonnej agentúry EHK OSN. Realizuje sa v rôznych fázach a cykloch. K Dohode o podpornom fonde TER pristúpila vláda Slovenská republika v roku 1993.

	Projekt TER má zlepšiť kvalitu a efektívnosť dopravnej prevádzky železníc pomocou integračného procesu Európskej dopravnej infraštruktúry a rozvoja medzinárodnej železničnej a kombinovanej dopravy v regióne podľa dohôd EHK OSN o paneurópskej infraštruktúre: Európskej dohody o medzinárodných železničných tratiach (AGC) a Európskej dohody o najdôležitejších trasách medzinárodnej kombinovanej dopravy a príslušných zariadeniach (AGTC). V rámci projektov TER boli vypracované krátkodobé, strednodobé a dlhodobé investičné stratégie pre železničnú a kombinovanú dopravu a ich nosnú sieť v členských štátoch TER, ako aj ich susedných štátov. Medzi hlavné úlohy patrí rozvoj infraštruktúry, rozvoj prepravy so zameraním na železničnú a kombinovanú dopravu, zvyšovanie efektívnosti železníc a vytvorenie multimodálnej databázy. 

Na základe dohody medzi vládou Slovenskej republiky a EHK OSN bol v Bratislave (máj 2007) otvorený Ústredný úrad TER, čo umožňuje aktívnejšiu spolupráce Slovenska na úlohách projektu TER. Má to tiež dosah na rozhodovanie Európskej komisie o trasách paneurópskych koridorov (spolufinancovanie z fondov EÚ) a rozhodnutia medzinárodných organizácií pôsobiacich v železničnej a kombinovanej doprave. Prínosom účasti v projekte TER je aj účasť na rozvojových zámeroch susedných štátov a železníc a iných zúčastnených krajín (spoluúčasť na pilotných projektoch ako kontajnerový vlak Gdansk – Budapešť). 

	Slovensko sa zúčastňuje pri spracovaní databáz projektu TER a podieľa sa na  realizácii čiastkových projektov (jedným z nich je spojenie Slovenska s Ukrajinou normálnym rozchodom a severojužné prepojenie baltických a jadranských prístavov cez naše  územie). Na zasadaniach pracovnej skupiny TER (2x ročne) sú prezentované projekty a rozvojové zámery členských krajín i aktuálny stav investičných projektov. Na Riadiacom výbore TER (2x ročne) členské štáty vyhodnocujú činnosť TER za predchádzajúci rok s prihliadnutím na budúci rok a stratégiu rozvoja Projektu TER. MDPT SR uhrádza členské príspevky do podporného fondu TER v rámci EHK/OSN. Zvýšenie efektivity sa môže premietnuť do riešení konkrétnych projektov, predovšetkým pri  prepravách Ázia - Európa.    

Aktivity v ďalších medzinárodných organizáciách

V rámci EHK OSN pôsobí Hlavná pracovná skupina pre železničnú dopravu (SC2), ktorá zasadá 2x ročne. Zaoberá sa otázkami bezpečnosti v železničnej doprave, železničnými euro- ázijskými koridormi, financovaním projektov EHK, organizáciou železničnej dopravy, zjednodušením prekračovania hraníc v medzinárodnej železničnej doprave, ďalej stavom železničnej dopravy v členských štátoch, priepustnou spôsobilosťou železničnej infraštruktúry v súvislosti s poplatkami za používanie infraštruktúry, prevádzkovou spôsobilosťou a odsúhlasením podmienok fungovania rôznych systémov železničnej dopravy, európskym dohovorom AGC efektívnosťou železničnej dopravy, vyhodnotením činnosti TER, zmenami v železničnej doprave (ekologické problémy, bezpečnosť, nové dopravné technológie). Schvaľuje tiež dlhodobé program práce. Pracovná skupina pre prepravu nebezpečného tovaru (WP15), ktorá zasadá 2x ročne sa zaoberá otázkami bezpečnosti a technickými podmienkami prepravy, skladovania, balenia nebezpečného tovaru a harmonizáciou podmienok medzi železničnou, cestnou a vodnou dopravou. Pracovná skupina o colných otázkach ovplyvňujúcich dopravu (WP30) patrí do pôsobnosti Colného riaditeľstva SR. Zástupca SŽDD sa obvykle spoluzúčastňuje na týchto zasadaniach pri prerokovaní návrhov dohovorov pre železničnú dopravu, ktoré sa pripravované v spolupráci medzi OSŽD a OTIF (napr. používanie nákladného listu ako colný tranzit). V hodnotenom období 2008-2009 sa však nezúčastnil na zasadaní WP30. 

Európska únia (EÚ)

	Po vstupe Slovenskej republiky do EÚ (mája 2004) je táto oblasť prioritou MDPT SR, nakoľko EÚ kladie v poslednom období značný dôraz na reformu železničnej dopravy, jej liberalizáciu, zvýšenie konkurencieschopnosti, zaistenie bezpečnosti a interoperability. V rámci 2. a 3. železničného balíka bolo vydaných množstvo smerníc a nariadení, ktoré upravujú, resp. menia skôr prijaté dokumenty v tejto oblasti. SŽDD pripravuje podklady pre zasadanie ministrov na zasadnutia Rady EÚ za oblasť železničnej dopravy a infraštruktúry.

	Výbor pre vnútrozemskú dopravu prerokováva návrhy smerníc a nariadení ES v oblasti vnútrozemskej dopravy. Spolupráca pri prerokovaní ako aj účasť na rokovaniach za oblasť železničnej dopravy a infraštruktúry zabezpečuje SŽDD v spolupráci so stálym zástupcom Slovenskej republiky pri EÚ (Ing. Barek). Účasť zástupcov SŽDD je zabezpečovaná podľa okruhov prerokovávanej problematiky.	 

Výbor pre interoperabilitu a bezpečnosť železníc bol zriadený podľa článku 21 smernice 96/48/ES a smernice 2001/16/ES ako poradný orgán komisie pre prerokovanie návrhu opatrení na zabezpečenie interoperability vysokorýchlostných a konvenčných železníc (TSI). Zástupca SŽDD sa pravidelne zúčastňuje na zasadaniach výboru. Štátny tajomník MDPT SR Ing. Mojša koordinuje zabezpečovanie úloh vyplývajúcich z implementácie a realizácie  smerníc ES pre interoperabilitu a bezpečnosť v rámci našej železničnej dopravy.

B) Cestná doprava

Svetová asociácia cestnej dopravy (PIARC)
PIARC je nezisková organizácia, ktorá bola založená v roku 1909. Od roku 1970 je poradným orgánom Hospodárskej a sociálnej rady OSN. Jej hlavným cieľom je spolupráca medzi členskými štátmi a výmena poznatkov a skúseností v rozličných oblastiach rozvoja dopravy a cestnej infraštruktúry tak, aby boli hybnou silou pri rozvoji ekonomického potenciálu krajín a v súlade so zlepšovaním kvality života ich obyvateľov. V súčasnosti má 117 členov. Činnosť Svetovej cestnej asociácie sa realizuje na základe strategického plánu v Technických výboroch na príslušné štvorročné obdobie a výsledky práce sa prezentujú na Svetovom cestnom kongrese. Slovensko zastupuje v tejto organizácii Národná diaľničná spoločnosť. Ako kolektívny člen WRA/PIARC mala v rokoch 2004-2007 zastúpenie v dvoch technických výboroch. Ostatný svetový kongres ciest sa uskutočnil (september 2007) v Paríži a nasledujúci bude v Mexiku (september 2011). V Quebecu sa konal Medzinárodný kongres pre zimnú správu ciest (februára 2010) ako sprievodné podujatie v periodicite štyroch rokov.

Transeurópske diaľnice (TEM)

Transeurópske diaľnice boli založené v roku 1977 a ich výkonným orgánom je EHK OSN. V súčasnosti má 15 členov: Arménsko, Bosna a Hercegovina, Bulharsko, Česká republika, Gruzínsko, Chorvátsko, Litva, Maďarsko, Poľsko, Rumunsko, Slovensko, Slovinsko, Taliansko, Turecko a Rakúsko (pridružený člen). Čierna hora, Srbsko, Švédsko a Ukrajina majú štatút pozorovateľa a Azerbajdžan je v prístupovom procese.  

Cieľom projektu TEM je zabezpečiť subregionálnu spoluprácu medzi krajinami strednej, východnej a juhovýchodnej Európe za účelom zabezpečenia plynulého spojenia v celej Európe. Zámerom projektu je uľahčenie cestnej dopravy v Európe pre zlepšenie kvality a efektívnosti dopravy, snaha o vyrovnanie existujúcich medzier a rozdielov v diaľničnej doprave v Európe a pomoc v procese integrácie európskych systémov dopravnej infraštruktúry. TEM je chrbticou paneurópskych koridorov v strednej a východnej Európe. Je dôležitým nástrojom pre koordináciu cezhraničných aktivít s dôrazom na spoluprácu pri rozvoji dopravnej infraštruktúry spôsobom viditeľným vo všetkých regiónoch. 

Slovenská republika sa zúčastňuje na projekte TEM v rámci aktivít, ktoré sú v súčasnosti koordinované z Centrálneho úradu Transeurópskych železníc (TER). Vzhľadom na dokončovanie prác na revízii tzv. „Master Planu“ pre rozvoj dopravných sietí v strednej a juhovýchodnej Európe boli poverení aj koordináciou projektu TEM.

Spoločenstvo inteligentných dopravných systémov (ERTICO)

ERTICO je sieť inteligentných dopravných systémov a služieb zainteresovaných strán v Európe. Jeho služby využívajú verejné orgány, priemyselné subjekty, prevádzkovatelia infraštruktúr, národné diaľničné spoločnosti, ďalšie združenia ale jednotlivci. Založená bola z iniciatívy vedúcich členov Európske komisie, ministerstvami dopravy a zástupcami európskeho priemyslu. ITS je inteligentný dopravný systém, ktorý integruje informačné a komunikačné technológie s dopravnou infraštruktúrou. Vďaka poskytovaniu dôležitých informácií umožňuje ľudom efektívne využívať dopravnú sieť s vyššou bezpečnosťou a s menším negatívnym vplyvom na životné prostredie. Partnerom ERTICO v Slovenskej republike je MDPT SR, ktoré monitoruje činnosť tejto mimovládnej organizácie, ale do ich aktivít sa nezapája. Slovensko uhradilo v rokoch 2008 a 2009 do ERTICO po 15.000 EUR.

Medzinárodná asociácia verejnej dopravy (UITP)

UITP je medzinárodnou sieťou verejnej dopravy, ktorá združuje súkromné inštitúcie a verejné orgány z oblasti dopravy. Združuje viac ako 3100 členov z 90 krajín sveta, ktorých záujmom je rozvoj podnikania a inovácia v sektore dopravy. UITP je sieťou pre všetky druhy dopravy, jej cieľom je zabezpečiť medzinárodnú spoluprácu a výmenu informácií a skúseností medzi prevádzkovateľmi verejnej dopravy. Činnosť UITP zabezpečujú pracovné skupiny a výbory členené do troch divízií: regionálnej (zastúpenie na základe regiónov), modálnej (zastúpenie na základe typu dopravy - metro, autobus, atď.) a sektorovej (zastúpenie na základe zamerania činnosti). Slovenská republika má v UITP 7 zástupcov: MDPT SR, Banskobystrický samosprávny kraj, Magistrát Bratislavy, Dopravný podnik Bratislava, a.s., Slovenská autobusová doprava Zvolen, EMTEST a VEOLIA Transport services s.r.o. 

ITF - Medzinárodné dopravné fórum (ITF) a OECD

MDPT SR na úrovni svojho ministra sa zúčastňuje na aktivitách Spoločného výskumného centra pre dopravu OECD a Medzinárodného dopravného fóra (ITF), kde je vytvorený priestor pre hľadanie nových globálnych dopravných riešení na vysokej úrovni. V rámci ITF reálne pôsobí pracovná skupina pre cestnú dopravu, kde stále ostáva relevantnou otázka prideľovania prepravných povolení pre cestnú nákladnú dopravu do teritórií mimo teritórium EÚ (tzv. cemtky), na činnosti ktorej sa Slovensko pravidelne zúčastňuje. 

C) Vodná doprava

Dunajská komisia (DK)

Dunajská komisia je medzinárodná vládna organizácia so sídlom v Budapešti vytvorená na základe Dohovoru o režime plavby na Dunaji z roku 1948 („Belehradský dohovor“). Členmi DK sú v súčasnosti všetky podunajské štáty a Rusko. Štatút pozorovateľa majú Česko, Turecko, Francúzsko, Holandsko, Belgicko, Cyprus, Grécko, Čierna Hora. Základnou myšlienkou dohovoru je, že plavba na Dunaji je slobodná a otvorená pre občanov, obchodné lode a náklady všetkých štátov na základe rovnosti vo vzťahu k prístavným a plavebným poplatkom a podmienkam prevádzkovania obchodnej plavby. Využívanie Dunaja ako dopravnej cesty má mimoriadny hospodársky význam nielen pre podunajské, ale aj pre ostatné štáty, ktoré majú záujem o prepravu nákladov  po tejto vodnej magistrále. 

Na pôde DK sa riešia otázky týkajúcich sa plavby na Dunaji (technické otázky, otázky bezpečnosti plavby, parametre vodnej cesty, otázky kvalifikácie posádok a uznávania dokumentov, ekonomické a štatistické otázky). DK vydáva odporúčania, na základe ktorých sa tvorí v členských štátoch legislatíva a predpisy regulujúce plavbu na Dunaji. DK taktiež vydáva množstvo publikácií (plavebné mapy, kilometrovník, príručka lodivoda, hydrologické ročenka, štatistická ročenka), ktoré majú význam pre posádky plavidiel, manažment plavebných spoločností a pre štátne orgány členských štátov. 

Pre vysokú reprezentatívnosť členov delegácií DK, krajín so štatútom pozorovateľov a medzinárodných organizácií (predstavitelia sú štandardne veľvyslancami, na rokovaniach sa podieľajú špičkoví experti a vysokí predstavitelia hospodárskych a správnych orgánov týchto krajín), v rámci DK je možnosť prezentovať ekonomické výsledky Slovenskej republiky, výsledkov vedy a výskumu, odborných stanovísk a expertíz v predmetných otázkach. Naši experti majú príležitosť v DK ovplyvňovať tvorbu predpisov plavby na Dunaji. 

Slovenská republika pravidelne informuje členov DK o problémoch plavebných podmienok v dôsledku nenaplnenia maďarskou stranou zmluvy o výstavbe a prevádzke sústavy vodných diel Gabčíkovo-Nagymaros z roku 1977 a tiež o probléme, ktorý má dopad na plavebné podmienky z rakúskeho projektu na východ od Viedne. Ostatní členovia DK berú naše vyjadrenia na vedomie bez záujmu vyjadriť svoj názor. Isté možnosti na zmenu postoja DK v týchto oblastiach možno očakávať vstupom EÚ do DK a tiež vo väzbe na proces revízie Belehradského dohovoru o režime plavby na Dunaji.

V rámci systému práce Sekretariátu DK nie je zabehnutý systém stáží mladých pracovníkov. Pre nutnosť zabezpečenia maximálnej efektivity práce a zníženia nákladov nastupujú do funkcií už pripravení, vybratí pracovníci, nominovaní jednotlivými členskými krajinami. V súčasnom období sú rezervy v zapojení orgánov a organizácií Slovenskej republiky na riešení úloh, rozpracovávaných DK v oblasti legislatívy a technických noriem.

V rokoch 2008 a 2009 malo Slovensko obsadené 1 miesto v kategórii pracovníkov sekretariátu DK (nie sú nominanti členskej krajiny) a 1 miesto radcu sekretariátu DK vo funkcii hlavného inžiniera (je zástupcom GR sekretariátu). 

Ústredná komisia pre plavbu po Rýne (CCNR)

Ústredná komisie pre plavbu na Rýne so sídlom v Štrasburgu funguje na základe Mannheimkého aktu z roku 1868, ktorý upravuje spoluprácu v oblasti plavby rýnskych pobrežných štátov. Aj po novelizovaní (dodatkové protokoly) tvorí základnú východiskovú právnu normu pre prepravu tovarov a osôb vodnou dopravou po Rýne a zásady a podmienky členstva k rýnskej plavbe. Členmi Ústrednej komisie pre plavbu na Rýne sú Spolková republika Nemecko, Belgicko, Francúzsko, Holandsko a Švajčiarsko.    

Slovenská republika má v Rýnskej komisii štatútu pozorovateľa, ktorý umožňuje vytvárať väzby s Dunajskou komisiou. Pozitívne sa to prejavuje pri uplatňovaní jednotných podnikateľských pravidiel na dopravnom trhu vo vnútrozemskej vodnej doprave vrátane zvýšenia bezpečnosti lodnej dopravy a uplatnení princípov rovnoprávnosti a jednoty režimu plavby na vnútrozemských vodných cestách Európy. Zástupcovia Slovenskej republiky sa pravidelne zúčastňujú na plenárnych zasadnutiach Ústrednej komisie pre plavbu na Rýne. Pre Slovenskú republiku z členstva v Rýnskej komisii nevyplývajú žiadne finančné záväzky. 

Medzinárodná námorná organizácia (IMO)

IMO je medzinárodná vládna organizácia začlenená do systému OSN so sídlom v Londýne, ktorá bola založená v  roku 1948. Združuje 171 členských štátov a vytvára globálny rámec pre námornú plavbu. Slovenská republika sukcedovala do IMO (1. januára 1993) po rozdelení ČSFR. Všetky členské krajiny EÚ sú aj členmi IMO.

IMO vytvára technicko-právne štandardy pre bezpečnosť námornej dopravy a jej ďalší rozvoj. Dohovory IMO ratifikované jednotlivými členskými krajinami sú pre ne všeobecne záväzné. V ostatnom období sa venuje zvýšená pozornosť na úseku námornej bezpečnosti (ochrana pred nezákonnými, resp. teroristickými činmi, potláčanie pirátstva a pod.). 

Námorná plavba je účinným nástrojom modernej globálnej spoločnosti. Zdravý a efektívny dopravný systém vytvára a podporuje milióny pracovných miest. Námorná plavba je komplexný systém, založený na globálnych technických a prevádzkových štandardoch, ktorých tvorba je kľúčovou úlohou IMO (oblasť bezpečnosti, bezpečnostnej ochrany námornej plavby, ochrany životného prostredia, certifikácie posádok námorných lodí a štandardov prevádzky plavidiel, prístavov a navigačných služieb).

Efektivita nášho členstva v IMO je pozitívna, nakoľko členské príspevky Slovenska sú plne kompenzované poplatkami za registráciu námorných lodí v námornom registri Slovenskej republiky. Výška registračných poplatkov, ktoré sú priamym príjmom štátneho rozpočtu, viacnásobne presahuje výšku členského príspevku. Vzhľadom na personálne obsadenie Odboru vodnej dopravy (Oddelenie námorný úrad), pracovné vyťaženie zamestnancov a nevyhnutnosť šetriť finančné prostriedky na služobné cesty, sa MDPT SR podieľa na činnosti IMO len nepriamo a to prostredníctvom zastupiteľského úradu Slovenskej republiky v Londýne. Slovensko nemá priame personálne zastúpenie v orgánoch IMO. MDPT SR v spolupráci s MZV SR podporuje kandidatúru viacerých krajín (najmä členských krajín EÚ) vo voľbách do orgánov IMO. Tieto krajiny následne recipročne podporujú kandidatúry Slovenskej republiky v iných organizáciách a inštitúciách.

MDPT SR je informované o činnosti IMO formou dostupných dokumentov z rokovaní IMO (výbor pre námornú bezpečnosť, právny výbor, atď.) a tiež Zastupiteľského úradu Slovenskej republiky v Londýne. Každá členská krajina vrátane Slovenska dostáva oficiálne znenia príslušných medzinárodných dohovorov, rezolúcií a všetky ostatné dôležité dokumenty z rokovaní orgánov IMO a zasadnutí jednotlivých výborov. 

Vzhľadom na úzku koordináciu orgánov EÚ a IMO v oblasti námornej bezpečnosti, bezpečnosti plavby, ochrany životného prostredia, je členstvo Slovenska v IMO nevyhnutnou podmienku priamo súvisiacou s naším členstvom v EÚ. 

D) Letecká doprava

Medzinárodná organizácia civilného letectva (ICAO)
 
ICAO vznikla na základe Dohovoru o medzinárodnom civilnom letectve (Chicago,                       7. december 1944). Jej hlavné sídlo je v Montreale. V súčasnosti má 190 členských štátov a Slovenská republika, ako zakladajúci člen ICAO v rámci Československej republiky, sa sukcesiou do uvedeného dohovoru, stala samostatným členom ICAO 14. apríla 1993. 

ICAO je medzinárodná vládna organizácia začlenená do systému OSN. Moderné letectvo je založené na globálnych technických a prevádzkových štandardoch, ktorých tvorba a kodifikácia je kľúčovou úlohou ICAO (najmä oblasť bezpečnosti, bezpečnostnej ochrany civilného letectva, ochrany životného prostredia, licencovania personálu a štandardov prevádzky lietadiel, letísk a navigačných služieb). Zastupiteľský úrad Slovenskej republiky v Ottawe monitoruje aktivity ICAO a v spolupráci s MDPaT SR napomáha pri zabezpečovaní plnenia úloh, ktoré Slovensku a gestorovi z členstva v ICAO vyplývajú. 

Najvyšším orgánom ICAO je Valné zhromaždenie ICAO, ktorého 37. zasadnutie sa uskutoční v Montreale (28.09.-08.10.2010). Výkonným orgánom Rada ICAO (36 členov). Pre voľby do Rady ICAO patrí Slovensko do Stredoeurópskej rotačnej skupiny (CERG) spolu s Bulharskom, Českom, Maďarskom, Rumunskom, Poľskom a Slovinskom. Počas rokovania 37. VZ ICAO v októbri 2010 sa uskutočnia voľby do Rady ICAO, kde je spoločným kandidátom za CERG Slovinsko. Slovenská republika upustila od kandidatúry z finančných dôvodov. Je preto potrebné na diplomatickom poli podporovať kandidatúru Slovinska.

Európska konferencia civilného letectva (ECAC)

ECAC predstavuje regionálne združenie 44 krajín Európy (vrátane Slovenska) a Ázie. Presadzuje záujmy Európy na pôde ICAO a vo vzťahu k iným regionálnym združeniam na základe jednotného a koordinovaného postupu jej jednotlivých členských štátov. Zároveň predstavuje isté premostenie medzi EÚ a zvyškom Európy s cieľom zjednotiť pravidlá aplikované v civilnom letectve v tomto regióne. Sídlo je v Paríži (Neuilly - sur – Seine).

ECAC bola založená v roku 1955 s cieľom vytvárať a podporovať harmonizovanú politiku v oblasti civilného letectva. Jej poslaním je podporovať a presadzovať trvale udržateľný rozvoj bezpečného a výkonného európskeho dopravného systému. Vďaka dlhodobému systematickému prístupu, paneurópskemu členstvu a úzkej súčinnosti s ICAO je jedinečným fórom pre vytváranie politiky v širokom spektre civilného letectva, platformou na spoluprácu s inými regionálnymi združeniami vrátane Európskej komisie, leteckým priemyslom a ostatnými subjektami spätými s leteckou dopravou.

Spojené letecké úrady (JAA) a Európska agentúra pre bezpečnosť (EASA)

JAA bol asociovaný orgán v pôsobnosti ECAC, ktorý združoval 44 leteckých úradov členských krajín ECAC so sídlom v Amsterdame. JAA po postupnej transformácii ukončili svoju činnosť (30.06.2009) a ich kompetencie prevzala Európska agentúra pre bezpečnosť (EASA) so sídlom v Kolíne nad Rýnom. Jej funkciou je tvorba technických predpisov, ktoré okrem unifikácie v rámci európskeho regiónu sú aj rozhodujúcim faktorom pri zvyšovaní úrovne bezpečnosti civilného letectva a ovplyvňujú výrazne vývoj v globálnom meradle. Zároveň plnia identickú funkciu aj vo vzťahu k EÚ. Predstavujú platformou, kde dochádza k zbližovaniu technických predpisov medzi EÚ a zvyškom Európy v rozsahu členstva v ECAC.

Členstvo Slovenskej republiky v týchto organizáciách je nevyhnutnou podmienkou vyplývajúcou z nášho členstva v EÚ. Výstupy týchto organizácií sú pre Slovensko záväzné a malo by byť v našom záujme vyťažiť z členstva v nich maximum. Týka sa to najmä účasti na práci ich pracovných skupín a riadiacich orgánov, prostredníctvom ktorých je možné priamo ovplyvniť smerovanie civilného letectva. Efektivita nášho členstva je podmienená predovšetkým  ľudskými zdrojmi. V pracovných skupinách by mali pracovať ľudia odborne a jazykovo zdatní, s odbornou praxou a profesijným vyprofilovaním, komunikatívni, s koncepčným myslením. Reálne však dochádza v štátnej správe ku kumulovaniu funkcií (a s tým spojené paralelné rokovania), strate bližších (osobných) kontaktov s kľúčovými osobami alebo organizáciami a obmedzeniu prístupu k neformálnym informáciám, ktoré nie je možné získať vo forme pracovných (písomných) materiálov. Priama účasť na práci organizácií umožňuje s predstihom pripravovať národné riešenia (neformálne konzultácie). Naši experti využívajú školenia organizované týmito organizáciami. Účasť na týchto školeniach pomohla pri našich predvstupových aktivitách a môžeme z nich čerpať aj ako nový členský štát EÚ. Má to však aj negatívnu stránku, nakoľko takto vyškolení experti odchádzajú za lepším zárobkom a výhodami do leteckého priemyslu. Negatívne dopady potom pociťujeme pri rôznych medzinárodných auditoch, kedy je veľmi ťažké preukázať, že Slovenská republika je schopná plniť medzinárodné záväzky v civilnom letectve, čoho negatívnym dôsledkom môže byť  izolácia alebo strata kompetencií.

E) Telekomunikácie

MDPT SR zastupuje Slovenskú republiku v  medzinárodných organizáciách sektora elektronických komunikácií na vládnej i rezortnej úrovni. Účelom účasti v  týchto organizáciách je zabezpečiť záujmy Slovenska v oblasti politík rozvoja elektronických komunikácií, tvorby a implementácie legislatívnych predpisov, efektívneho využívania frekvenčného spektra, koordinácie regulačných činností a spolupráce v oblasti elektronických komunikácií. Sekcia pošty a telekomunikácií MDPT SR reprezentuje (v spolupráci s MZV SR) členstvo Slovenskej republiky v nasledovných medzinárodných organizáciách sektora elektronických komunikácií na vládnej úrovni: Medzinárodná telekomunikačná únia (ITU), Európsky komunikačný úrad (ECO), Európska telekomunikačná satelitná organizácia (EUTELSAT  IGO) a Medzinárodná organizácia mobilných satelitných komunikácií (IMSO).
Na rezortnej úrovni zastupuje Slovensko v nasledujúcich medzinárodných organizáciách sektora elektronických komunikácií:  Európska konferencia poštových a telekomunikačných administratív (CEPT) a Európsky inštitút pre telekomunikačné normy (ETSI). Okrem uvedených organizácií MDPT SR pracuje v príslušných výboroch a pracovných skupinách Európskej komisie a OECD.

Všetky uvedené organizácie sú vysoko relevantné pre napĺňanie odborných a politických zahraničných priorít. Poznatky získané z rokovaní týchto organizácií sa využívajú pri príprave a tvorbe všeobecne záväzných právnych predpisov, koncepčných materiálov, súhrnných podkladov a informácií, stanovísk k materiálom týkajúcim sa národnej politiky Slovenskej republiky, stratégie podpory rozvoja nových služieb elektronických komunikácií, podkladových materiálov a analýz pre rozhodovanie ministerstva vo vzťahu k medzinárodným organizáciám v oblasti elektronických komunikácií.

Medzinárodná telekomunikačná únia (ITU) 

ITU je najstaršia celosvetová medzivládna odborná organizácia patriaca do systému organizácií OSN. V súčasnosti má 191 členských štátov. Československo bolo členom ITU od roku 1929 a Slovenská republika je členom ITU od roku 1993. Členstvo v ITU je podmienkou členstva v niektorých ďalších medzinárodných organizáciách. Poslaním ITU je udržovať a prehlbovať medzinárodnú spoluprácu vo všetkých oblastiach elektronických komunikácií, podporovať rozvoj zodpovedajúcich technických prostriedkov a ich najúčinnejšie využívanie, dbať o účelné rozdeľovanie kmitočtového spektra a koordináciu jeho využívania, a poskytovať technickú pomoc v tejto oblasti. 

Zástupcovia MDPT SR sa pravidelne zúčastňuje na vrcholných podujatiach ITU (Konferencia vládnych splnomocnencov, Svetová rádiokomunikačná konferencia a. i.) a v postavení pozorovateľa na časti zasadnutia Rady ITU. Z výstupov orgánov ITU predkladá vláde Slovenskej republiky na schválenie príslušné záverečné dokumenty. Telekomunikačný úrad Slovenskej republiky sa podieľa na práci Poradnej skupiny rádiokomunikačného sektora. 

Snahou väčšiny krajín je dostať sa do Rady ITU a aktívne sa podieľať na rozhodovacom procese o záležitostiach ITU. K rozhodovaniu je ale potrebné mať dostatok vedomostí a informácií o aktuálnych otázkach, čo je možné získať iba aktívnou účasťou na práci poradných skupín, na zasadaniach Rady ITU i práci pracovnej skupiny a  projektových tímov organizácie. Slovenská republika predložila v roku 2002 kandidatúru do Rady ITU, avšak nezískala potrebný počet hlasov. MDPT SR v súčasnosti zvažuje ďalšiu kandidatúru do Rady ITU. Slovensko by malo byť širšie zapojené do práce ITU.

MDPT SR uhrádza do ITU členské príspevky vo výške 1/2 jednotky (najvyššia príspevková trieda je 40 príspevkových jednotiek, najnižšia – rezervovaná pre najmenej rozvinuté krajiny je 1/16), čo predstavovalo v uplynulých rokoch 159 000 CHF ročne. Na základe rozhodnutia Rady ITU 2009 platí uvedená čiastka aj pre roky 2010 a 2011. 

Európska konferencia poštových a telekomunikačných administratív (CEPT)

CEPT združuje poštové a telekomunikačné administratívy Európy a v súčasnosti má 48 členov. Je jednou z najaktívnejších regionálnych telekomunikačných organizácií, ktoré sa zúčastňujú na práci ITU. Skladá sa z troch autonómnych výborov: ECC (Výbor pre elektronické komunikácie), CERP (Európsky výbor pre reguláciu v poštách) a COM-ITU (Výbor pre politiku ITU). Na zasadnutiach pracovných skupín sa zúčastňujú zástupcovia MDPT SR, Telekomunikačného úradu SR a Výskumného ústavu spojov. 

Výsledky práce výborov CEPT využíva Slovensko priamo napríklad pri tvorbe návrhu Stratégia prechodu z analógového na digitálne pozemské televízne vysielanie v Slovenskej republike a taktiež pri príprave skúšobného, resp. pravidelného vysielania v systéme T‑DAB a ďalších systémoch pozemského digitálneho rozhlasového vysielania tak, ako to vyplýva z cieľov Národnej politiky pre elektronické komunikácie na roky 2009-2013. Ďalej tiež pri tvorbe stratégie širokopásmového prístupu. V oblasti práce CEPT z hľadiska zapojenia sa Slovenska sú určité rezervy. Systematická práca vo výboroch, ktoré v konečnom dôsledku vyjadrujú názor Európy k otázkam ITU, je predpokladom i účelom práce v štruktúrach ITU. 

Európsky komunikačný úrad (ECO) 

V roku 1991 bol založený medzivládny Európsky rádiokomunikačný úrad (ERO) s cieľom podporovať aktivity v rádiokomunikačnej oblasti. Na rovnaký účel bol v roku 1994 založený Európsky telekomunikačný úrad (ETO). Oba úrady sa od 1. januára 2001 spojili a zmenou Dohovoru o zriadení ERO sa transformoval na Európsky komunikačný úrad (ECO), s  platnosťou pre všetky zmluvné strany od 1. júla 2009. Na čele ECO stojí riaditeľ. Rozhodujúcim orgánom ECO je Rada, ktorá zasadá dvakrát ročne. V novembri 2009 sa za účasti zástupcu MDPT SR konalo prvé zasadnutie Rady ECO, ktorá schválila pracovný program a návrh rozpočtu na rok 2010 a návrh finančného plánu 2011-2012 (príspevková jednotka Slovenska bude 64 466 DKK). MDPT SR uhrádza do ECO čiastku podľa najnižšej príspevkovej triedy (jedna jednotka - najvyššia príspevková trieda je 25 jednotiek). 

Európsky inštitút pre telekomunikačné normy (ETSI)

MDPT SR je členom ETSI (príprava a vydávanie technických noriem a špecifikácií na podporu politiky EÚ) od apríla 1993. Výkonom povinností člena ETSI bol na zmluvnom základe poverený Výskumný ústav spojov v Banskej Bystrici, ktorý zabezpečuje funkcie Národného sekretariátu ETSI na Slovensku. Najvyšším orgánom ETSI je Generálne zhromaždenie, ktoré určuje politiku prípravy a vydávania technických dokumentov, riadi členské vzťahy, pripravuje dohody, upravuje a schvaľuje procedurálne pravidlá a rozpočet. Schádza sa dvakrát ročne. Výkonným orgánom generálneho zhromaždenia je Rada ETSI, ktoré sa skladá z 25 členov. Medzi jednotlivými zasadnutiami posudzuje odporúčania na otvorenie nových oblastí prác technickej normalizácie a rozhoduje o otvorení alebo zrušení technických komisií. V spolupráci s Národným sekretariátom ETSI na Slovensku sa zabezpečuje účasť na generálnych zhromaždeniach ETSI a prerokovávanie návrhov technických noriem a špecifikácií ETSI v štádiu pred ich oficiálnym publikovaním.

MDPT SR sa v rámci ETSI aktívne zúčastňuje na tvorbe technických noriem a špecifikácií ako jednej z významných foriem prípravy slovenských technických noriem STN. Z odborného hľadiska v rokoch 2008 a 2009 MDPT SR ako člen ETSI prostredníctvom svojich zástupcov využilo svoje právo a aktívne ovplyvnilo prípravu 320 technických špecifikácií zapojením slovenských odborníkov do činnosti viacerých technických komisií a spracovaním a uplatnením svojich pripomienok k návrhom európskych noriem a špecifikácií. Slovensko má za roky 2008 a 2009 zaznamenanú 100 % účasť na prerokovávaní a hlasovaní normalizačných dokumentov s celkovým počtom 17 pripomienok k návrhom ETSI EN, EG a ES. MDPT SR v rokoch 2008 a 2009 zabezpečilo účasť expertov zo Žilinskej univerzity a Národného bezpečnostného úradu SR v technických komisiách a podkomisiách ETSI. Rezervy v zapojení do práce ETSI vidíme v možnosti účasti príslušných inštitúcií, združení, firiem a dobrovoľných organizácií pôsobiacich v SR ale aj v zahraničí na spolupráci s ETSI.  

Medzinárodná organizácia mobilných satelitných komunikácií (IMSO)

 	Pôvodná medzivládna Medzinárodná organizácia námorných satelitných komunikácií (INMARSAT) bola založená v roku 1979 s cieľom poskytovania celosvetového mobilného spojenia pre pozemné, námorné a letecké služby prostredníctvom telekomunikačných satelitných družíc. 12. zhromaždenie zmluvných strán INMARSAT rozhodlo o zmene štruktúry organizácie. Privatizáciou investičnej a prevádzkovej časti vznikla komerčná spoločnosť Inmarsat Ltd. Druhá časť - Medzinárodná organizácia mobilných satelitných komunikácií (IMSO) - pokračuje v medzivládnom charaktere pôvodnej organizácie.

IMSO so sídlom v Londýne má za úlohu predovšetkým dohliadať na komerčnú satelitnú spoločnosť Inmarsat Ltd. z hľadiska poskytovania mobilných satelitných komunikačných služieb pre Globálny námorný núdzový a bezpečnostný systém (GMDSS). Organizácia IMSO je založená na základe príslušných ustanovení dohovoru o IMSO (ďalej len „dohovor“), ktorý tiež definuje verejné služby podliehajúce medzinárodnému dohľadu a základné princípy, ktoré musí pri ich poskytovaní spoločnosť Inmarsat Ltd. dodržiavať. IMSO má v súčasnosti 94 členských štátov a pôsobí prostredníctvom zhromaždenia zmluvných strán (ďalej len „ZZS“) s poradným výborom a malým sekretariátom na čele s riaditeľom, ktorý je aj právnym zástupcom organizácie. Slovenská republika je členom IMSO od 20. júla 1993. Z členstva Slovenskej republiky v IMSO nevyplývajú žiadne finančné záväzky okrem hradenia nákladov spojených s účasťou zástupcov Slovenska na zasadnutiach ZZS. 

Slovenská republika, zastúpená MDPT SR (odborný garant) a MZV SR, sa pravidelne zúčastňuje na zasadaniach ZZS. Účasť na zasadnutiach ZZS je dôležitá najmä z politického pohľadu. Slovensko môže na zasadaniach a pri hlasovaní vyjadriť svoj názor a prispieť k nestrannému a spravodlivému riešeniu. Všetky zmeny Dohovoru o IMSO je potrebné zo strany členských krajín prijať, prípadne ratifikovať. 

Európska telekomunikačná satelitná organizácia (EUTELSAT)

EUTELSAT bola založená v roku 1982 s cieľom navrhovať, vyvíjať, konštruovať, uvádzať do prevádzky a udržiavať kozmický segment európskeho telekomunikačného satelitného systému pre všetky typy telekomunikačných a audiovizuálnych služieb vrátane hlasovej služby, telekomunikačných služieb na komerčné účely (VSAT, videokonferencie) a multimediálne služby, ako aj mobilné telekomunikačné služby. 

Orgánmi medzivládnej EUTELSAT sú Zhromaždenie zmluvných strán (ZZS) a sekretariát vedený výkonným tajomníkom. ZZS pravidelne zasadá každé 2 roky. Slovenská republika sa 1. januára 1993 stala nástupníckou členskou krajinou v EUTELSAT po bývalej ČSFR, ktorá bola členom tejto organizácie od roku 1992. Úlohu zmluvnej strany plní MDPT SR. Jeho zástupca sa pravidelne zúčastňuje na ZZS, ktorých program je dôležitý (voľba nového výkonného tajomníka, návrhy na zmenu Dohovoru o EUTELSAT, dôležité zmeny v štruktúre komerčnej spoločnosti a pod.). Členské štáty neplatia do EUTELSAT príspevky. Zmeny Dohovoru o EUTELSAT predkladá MDPT SR na schválenie vláde Slovenskej republiky preto je účasť zástupcu MDPT SR na kľúčových zasadnutiach ZZS potrebná. V súčasnosti zaužívanú účasť Slovenska na práci EUTELSAT považujeme za postačujúcu.

Spolupráca SR v telekomunikačnom sektore v ďalších organizáciách

V oblasti elektronických komunikačných sietí a služieb a informačných a komunikačných technológií (IKT) rozhodujúcu úlohu v OECD zohráva Výbor pre informačnú, počítačovú a komunikačnú politiku (ICCP). Výbor je zodpovedný za podporu politického a regulačného prostredia potrebného na rozširovanie internetu a IKT tým, že podporuje inovácie, produktivitu, rast, a trvalo udržateľný rozvoj. Zodpovedá za posilňovanie spolupráce v tejto oblasti medzi členskými a nečlenskými štátmi OECD. Vzhľadom na rozdelenie kompetencií v oblasti elektronických komunikácií a informačnej spoločnosti prácu vo výbore ICCP a jeho pracovných skupinách zastrešujú MDPT SR a MF SR.

MDPT SR zabezpečuje aktívnu účasť na zasadnutiach výboru ICCP a pracovnej skupiny CISP. CISP skúma stratégie členských krajín v oblasti komunikačnej infraštruktúry a služieb s cieľom podpory a porozumenia ich politík a zvýšenia medzinárodnej spolupráce, ďalej analyzuje hospodárske a sociálne dopady zmien štruktúry telekomunikačného trhu elektronických komunikácií, vrátane internetu, konvergencie medzi sektorom elektronických komunikácií a vysielania, rozvoj sietí NGN a zvyšovanie širokopásmového pripojenia.

Prioritnou oblasťou medzinárodnej spolupráce Slovenska je spolupráca s Európskou komisiou a jej výbormi. Slovensko zastúpené MDPT SR, TÚ SR a VÚS sa pravidelne zúčastňuje na zasadnutiach niekoľkých výborov. Ďalšou dôležitou oblasťou je spolupráca v  súvislosti s programom Európskeho spoločenstva Galileo. MDPT SR koordinuje všetky aktivity SR na zabezpečenie podpory, poskytovania a používania družicového navigačného systému Galileo a príslušných aplikácií, ako aj účasť SR na tomto projekte.

F) Pošty

Svetová poštová únia (UPU)

UPU je odbornou organizáciou systému OSN. Bola založená v roku 1874 v Berne a v súčasnosti má 191 členov. Akty UPU tvoria súhrn medzinárodných právnych noriem. Záväzky z Aktov UPU sú prenesené do národných legislatívnych noriem a predpisov. Členom UPU je štát, ktorý zastupuje jeho ústredný orgán štátnej správy pre poštu. Poslaním UPU je podľa jej ústavy rozvíjať styky medzi národmi prostredníctvom účinného vykonávania poštových služieb, prispievať k dosiahnutiu medzinárodnej spolupráce v oblasti kultúrnej, sociálnej i hospodárskej a zabezpečovať organizáciu a zdokonaľovanie poštových služieb.

Členské krajiny UPU tvoria jednotné poštové územie s jednotnými právnymi predpismi (Akty UPU), ktoré tvoria základ na poskytovanie medzinárodných poštových služieb. V medzinárodnom poštovom styku sa v Slovenskej republike v rokoch 2008 a 2009 poskytovali poštové služby podľa pravidiel platných pre medzinárodný poštový styk, prijatých na 23. svetovom poštovom kongrese v roku 2004 v Bukurešti  a podľa  zákona č. 507/2001 Z. z. o poštových službách v znení neskorších predpisov.

Niektoré doteraz platné medzinárodné zmluvy boli pozmenené 24. svetovým poštovým kongresom, ktorý sa konal v roku 2008 v Ženeve. Dohoda o poštových platobných službách bola prijatá v novom znení a obsahuje ustanovenia o spoločných princípoch poštových platobných služieb, všeobecných princípoch a ustanovenia o kvalite služby, princípoch elektronickej výmeny dát, o zodpovednosti, reklamáciách a finančných vzťahoch.

Plnenie úloh vyplývajúcich Slovenskej republike z členstva UPU bolo v roku 2008 zamerané, popri zabezpečení medzinárodnej poštovej prevádzky, najmä na prípravu a prerokovanie návrhov na zmenu Aktov UPU, ktoré boli predložené na kongres. Na kongrese v Ženeve 2008 sa zúčastnilo 183 členských krajín. Delegácia SR sa  zapojila do rokovania všetkých  plenárnych schôdzí, ako aj do rokovaní všetkých zasadnutí odborných komisií a združení. Slovensko nekandidovalo do volených funkcií, ale vykonávalo na kongrese funkciu podpredsedu Komisie Poštové trhy a produkty. Jednotlivé rokovania odborných komisií vyústili do schválenia Aktov UPU, ktoré boli podpísané ministrom dopravy, pôšt a telekomunikácií. Uvedené medzinárodné zmluvy nadobudli účinnosť od 1. 1. 2010. 

UPU neposkytuje možnosť vykonávať stáže, pracovné ponuky zasiela MDPaT SR  Slovenskej pošte, a.s., ako aj Poštovému regulačnému úradu. Doteraz nebol prejavený záujem o tieto pracovné pozície, resp. záujemcovia nespĺňali požadované kritériá. V roku 2009 bol Úrad regionálneho radcu UPU z úsporných dôvodov presunutý z Bratislavy do sídla Medzinárodného úradu Bernu. 

V rokoch 2008-2009 realizovala Slovenská pošta, a. s. tri projekty financované z prostriedkov Fondu na zlepšovanie kvality služby UPU: Rozšírenie národného diagnostického systému sledovania kvality služby (AMQM), Zavedenie a pripojenie bezpečnostného systému e-MARIA, Medzinárodná logistika a trasovací systém.

Európsky výbor pre poštovú reguláciu (CERP)

CERP je súčasťou CEPT-u a na jeho činnosti sa podieľa MDPT SR spolu s Poštovým regulačným úradom (PRÚ) v závislosti od príslušnej problematiky. Hlavnou úlohou CERP-u je skúmať legislatívne a regulačné otázky o poštových službách v európskom kontexte, hodnotiť vplyv medzinárodných regulačných politík vo všetkých členských krajinách a spolupracovať s Európskou komisiou na otázkach poštových služieb s cieľom nájsť spoločný európsky prístup. 

V roku 2008 bola spolupráca členov CERP-u zameraná najmä na prípravu spoločných európskych stanovísk k návrhom na zmenu Aktov UPU, ktoré boli predložené na schválenie 24. kongresu UPU, ako aj na proces prípravy transpozície tretej poštovej smernice a riešenie štúdií pre Európsku komisiu. Od roku 2009 spolupracujú členovia CERP v rámci novej štruktúry pracovných skupín a projektových tímov, v ktorých spolupracuje MDPT SR a PRÚ. Ide najmä o spoluprácu na riešení úloh, ktoré sa týkajú ochrany spotrebiteľa, financovania univerzálnej služby, cenovej regulácie, účtovníctva, štatistiky, trvalo udržateľného rozvoja, dohľadu nad trhom poštových služieb, pôsobnosti národných regulačných orgánov, ako aj poštovej politiky. Informácie, ktoré získava MDPT SR a PRÚ z členstva v CERP-e sa využívajú pri plnení základných úloh štátnej správy. Osobitným prínosom CERP-u sú dokumenty, ktoré boli vypracované pre potreby riešenia otázok financovania univerzálnej služby, cenovej regulácie a účtovníctva.

3. Ministerstvo financií SR (MF SR)

Ministerstvo financií Slovenskej republiky je ústredným orgánom štátnej správy pre oblasť financií, daní a poplatkov, colníctva, finančnej kontroly, vnútorného auditu a vládneho auditu. Ministerstvo financií Slovenskej republiky je aj ústredným orgánom štátnej správy pre informatizáciu spoločnosti, koordináciu štátnej pomoci a pre oblasť cien a cenovej kontroly s výnimkou cien a cenovej kontroly tovarov ustanovených osobitnými zákonmi (§ 7 ods. 1 zák. č. 575/2001 Z.z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy).

Svetová colná organizácia (WCO)

Svetová colná organizácia je jedinou nezávislou medzivládnou organizáciou s celosvetovým zastúpením, ktorá je zameraná výlučne na oblasť colníctva. Jej poslaním je zvyšovať výkonnosť a efektívnosť colných správ v oblasti rozvoja globálnych štandardov, zjednodušovania a harmonizácie colných postupov, bezpečnosti dodávateľského reťazca, uľahčovania medzinárodného obchodu, ochrany spoločnosti, vyberania cla, daní a iných platieb a poplatkov, posilnenia oblasti presadzovania práva v colnej oblasti, aktivít proti porušovaniu práv duševného vlastníctva, partnerstva medzi colnými správami a obchodnou sférou, propagácie bezúhonnosti a trvalých programov budovania kapacít colných správ. V súčasnosti združuje Svetová colná organizácia 176 členských štátov, ktoré sa podieľajú takmer na 90%  svetového obchodu. 

Poslanie Svetovej colnej organizácie sa napĺňa prostredníctvom celej škály dohovorov a dohôd, ktoré sa týkajú všetkých aspektov colníctva. Svetová colná organizácia rovnako riadi oblasť medzinárodného harmonizovaného systému tovarovej nomenklatúry, je centrom pre colné analýzy a expertízy a poskytuje technickú pomoc a podporu colným správam členských štátov, a to najmä rozvojovým krajinám, ako aj štátom, ktoré sú v prechode na trhové hospodárstvo.

Slovenská republika dňom 1. januára 1993 prevzala členstvo vo WCO so všetkými povinnosťami a záväzkami po bývalej  Československej socialistickej republike (ČSSR pristúpila k Dohovoru o zriadení Rady pre colnú spoluprácu  dňa 23. septembra 1965). 

Na zasadnutí Rady WCO (jún 2007) bolo prijaté Rozhodnutie č. 318, podľa ktorého sa Európskemu spoločenstvu od 1. júla 2007 na dobu potrebnú na nadobudnutie platnosti zmeny a doplnenia Dohovoru o zriadení Rady pre colnú spoluprácu umožňuje získať práva obdobné členom WCO na základe presne stanovených podmienok. Na základe tohto rozhodnutia Rada WCO odporučila zmluvným stranám dohovoru, ktorým sa zriaďuje Rada pre colnú spoluprácu, zmenu a doplnenie tohto dohovoru tak, aby aj colné alebo hospodárske únie vrátane Európskeho spoločenstva mohli získať členstvo vo WCO.

Na národnej úrovni vyslovila Slovenská republika súhlas s odporúčaním Rady pre colnú spoluprácu týkajúceho sa zmeny a doplnenia Dohovoru o zriadení Rady pre colnú spoluprácu na základe uznesenia vlády SR č. 340 z 28. mája 2008 a uznesenia Národnej rady Slovenskej republiky č. 890 z 18. júna 2008. Dňa 26. septembra 2008 bola na Ministerstve zahraničných vecí Belgického kráľovstva uložená listina Slovenskej republiky o súhlase s dodatkom k Dohovoru o zriadení Rady pre colnú spoluprácu.

Členstvo vo Svetovej colnej organizácii  napomáha colnej správe modernizovať colné postupy a prenášať poznatky z jednotlivých zasadnutí do praxe colnej správy. Colná správa sa zúčastňuje na činnosti pracovných skupín prostredníctvom svojich expertov. Možnosť prezentácie odborných stanovísk expertmi Slovenskej republiky treba vnímať z pohľadu členstva Európskych spoločenstiev vo Svetovej colnej organizácii a z toho vyplývajúcej koordinácie. Koordinácia spoločných stanovísk Spoločenstva sa realizuje na zasadnutiach pracovnej skupiny Rady EÚ pre colnú legislatívu a politiku.   

 	Na základe tzv. Fellowship Programme umožňuje Svetová colná organizácia zástupcom colných správ absolvovať stáže, počas ktorých sa oboznamujú s činnosťou a štruktúrou Svetovej colnej organizácie. Svetová colná organizácia zasiela colnej správe aj informácie o voľných pracovných miestach. Tieto informácie, určené pre colníkov, publikuje colná správa prostredníctvom Vestníka Colného riaditeľstva Slovenskej republiky.

Pôsobenie colníkov v oblasti colníctva a daní v medzinárodných organizáciách alebo inštitúciách Európskej únie je upravené zákonom č. 200/1998 Z. z. o štátnej službe colníkov a o zmene a doplnení niektorých ďalších zákonov.

Vzhľadom na intenzívnu komunikáciu medzi Colným riaditeľstvom SR a Svetovou colnou organizáciou v rôznych aspektoch činnosti Svetovej colnej organizácie, hodnotíme rezervy v zapojení colnej správy do činnosti tejto organizácie ako minimálne. V súčasnosti Ministerstvo financií SR nepredkladá návrhy na prípadné kandidatúry na členstvo v orgánoch medzinárodnej organizácie, v ktorých Slovenská republika v súčasnosti nepôsobí.  
 
Na základe uznesenia vlády SR č. 253 zo dňa 22. marca 2006 k správe o finančných aspektoch členstva Slovenskej republiky v medzinárodných organizáciách a návrhu na zmenu spôsobu úhrady členských príspevkov do medzinárodných organizácií je platba členského príspevku do Svetovej colnej organizácie v kompetencii Ministerstva financií SR. MF SR uhradilo členské príspevky do Svetovej colnej organizácie  v predpísanej dobe splatnosti. 

4. Ministerstvo hospodárstva SR (MH SR)

	Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky, ako ústredný orgán štátnej správy Slovenskej republiky, má vymedzenú pôsobnosť v § 6 ods. 1 zák. č. 575/2001 Z.z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy hlavne v oblasti priemyslu, energetiky, teplárenstva, ťažby palív, podpory podnikania, vnútorného obchodu, ochrany nerastných surovín, dozoru nad bezpečnosťou práce, puncovníctva, kontroly chemických zbraní, hospodárskej mobilizácie a privatizácie majetku štátu.   

Svetová obchodná organizácia (WTO)

Svetová obchodná organizácia (WTO) je špecializovanou organizáciou pre oblasť medzinárodného obchodu. Začala fungovať od 1. januára 1995 a jej základnými cieľmi sú vytváranie a kontrola dodržiavania záväzných multilaterálnych pravidiel, riešenie sporov  a odstraňovanie prekážok obchodu v oblasti tovarov a služieb. WTO má v súčasnosti 153 členov a s výnimkou Ruskej federácie sú jej členmi všetci kľúčoví hráči v rámci svetového obchodu. Slovenská republika je zakladajúcim členom WTO.  

Slovenská republika je vysoko otvorená ekonomika s výrazným proexportným zameraním. Vyznačuje sa absenciou dostatočných vlastných rozvojových zdrojov a limitovaným ekonomickým rozmerom národného hospodárstva, preto jej dlhodobá prosperita je výrazne závislá na účasti, resp. od ďalšieho rozvoja medzinárodnej hospodárskej a ekonomickej spolupráce. Hoci ťažisková časť zahraničného obchodu Slovenskej republiky sa realizuje s členskými štátmi EÚ a Slovensko tak najviac ovplyvňuje vývoj na trhu  únie, pre nás je rovnako dôležité podporovať úspešné ukončenie rokovaní a dosiahnutie vyrovnaných ambicióznych výsledkov multilaterálnych rokovaní na pôde WTO o liberalizácii obchodu, známych pod názvom Rozvojová agenda z Dohy (DDA). V kontexte súčasnej svetovej finančnej a hospodárskej krízy je tak veľmi dôležité zachovať otvorenosť a pokračovať v snahách o ďalšiu liberalizáciu multilaterálneho obchodného systému, nakoľko akékoľvek snahy o protekciu by mali negatívne dopady nielen na svetový obchod, ale mohli by prispieť aj k ďalšiemu prehĺbeniu svetovej ekonomickej krízy. 

V dlhodobom horizonte je strategickou prioritou Slovenska v oblasti vonkajšieho obchodu zachovanie existujúcich a hľadanie nových exportných možností pre slovenských výrobcov a podpora budovania stabilného, transparentného a liberálneho multilaterálneho obchodného systému na základe pravidiel WTO, vhodne doplnená rozvíjaním bilaterálnych a regionálnych vzťahov s dôležitými partnermi Slovenskej republiky, resp. EÚ. 

Po vstupe do EÚ prijatím pravidiel spoločnej obchodnej politiky EÚ (SOP) Slovensko stratilo autonómiu v oblasti obchodnej politiky a prevzalo všetky medzinárodné obchodné zmluvy, opatrenia, colné sadzby a iné predpisy platné v EÚ. Ako členská krajina EÚ sme sa však aktívne spolupodieľali a ovplyvňovali tvorbu SOP a pozície EÚ, ktoré Európska komisia jednotne prezentuje tak na pôde WTO, ako aj vo vzťahu k tretím krajinám. Slovensko tak získalo možnosť využívať výhody negociačnej sily Európskej komisie, resp. celej EÚ. 

Aktívne členstvo vo WTO a podpora presadzovania cieľov a efektívneho fungovania WTO má pre Slovenskú republiku zásadný význam. Členstvo vo WTO umožňuje podieľať sa na formulovaní podmienok svetového obchodu a vytvárať tak ďalší priestor pre slovenský export, sledovať a vyjadrovať sa k obchodno-politickým režimom obchodných partnerov a tak bojovať so zavádzaním protekcionizmu, ktorý by mal negatívny dopad na záujmy Slovenska. 
Z hľadiska Slovenskej republiky naďalej zostávajú tri kľúčové oblasti aktivít WTO: urýchlené ukončenie multilaterálnych rokovaní o liberalizácii obchodu pod názvom Rozvojová agenda z Dohy (DDA) do konca roku 2010; posilnenie úlohy WTO v rámci boja s protekcionistickými opatreniami; posilnenie transparentnosti a zlepšenie efektívnosti a fungovania WTO a jeho existujúcich orgánov. 

Slovenská republika každoročne prispieva do rozpočtu WTO. V roku 2008 prispela aj mimoriadnym príspevkom vo výške 60 000 CHF do Globálneho trustového fondu WTO, ktorý je zameraný na pomoc rozvojovým a najmenej rozvinutým krajinám. V priebehu roka 2009 absolvovali 2 slovenskí študenti odbornú stáž  na úseku WTO Stálej misie SR pri OSN a ostatných medzinárodných organizácií v Ženeve. Ročne sa vo WTO koná cca 300 zasadnutí jej jednotlivých orgánov. Pred každým zasadnutím sa uskutočňujú koordinačné stretnutia členských štátov EÚ, na ktorých aktívne participuje i Stála misia SR, sekcia WTO v Ženeve a podľa dôležitosti i zástupcovia z ústredia (MH SR, MP SR, MZV SR, ÚNMS, ŠPaVS a i.).

Organizácia pre zákaz chemických zbraní (OPCW)

OPCW bola vytvorená v roku 1997 na základe vstupu Dohovoru o zákaze vývoja, výroby, hromadenia a použitia chemických zbraní a o ich zničení (ďalej len „dohovor“) do platnosti. Má celosvetový dosah na riešenie politicko-bezpečnostných a odborných úloh v oblasti zničenia jedného druhu zbraní hromadného ničenia a ich nešírenia. Je to nadnárodná, nezávislá, samosprávna organizácia so sídlom v Haagu. Jej základným poslaním je realizácia obsahu a cieľov dohovoru, vytvorenie globálneho fóra pre konzultácie a výmenu vedecko-technických informácií, podporu voľného obchodu s chemikáliami a širokú spoluprácu členských štátov v mierovom využívaní výsledkov ekonomického a technického rozvoja a poskytovanie pomoci v budovaní kapacít ochrany a v odborne príslušnom vzdelávaní.

OPCW má 188 členov, združuje teda 98 % krajín sveta. Slovensko má zastúpenie v činnosti všetkých orgánov OPCW (Konferencia členských štátov,  Výkonná rada OPCW a Technický sekretariát OPCW). Tretí raz bola v roku 2009 zvolená za podpredsedu 14. Konferencie členských štátov OPCW a v roku 2008 tretíkrát zvolená na dvojročné funkčné obdobie za člena Výkonnej rady OPCW. Doteraz najvýznamnejšiu funkciu vykonávala Slovenská republika ako predsedajúca krajina Výkonnej rade OPCW v rokoch 2008-2009. Slovenská republika sa zúčastňuje práce poradných orgánov, komisií, pracovných a expertných skupín a výborov, práce v rámci regionálnej Východoeurópskej skupiny členských štátov (tzv. EEG). Slovensko v minulosti pôsobilo dvakrát ako člen mandátového výboru a koordinátor regionálnej skupiny EEG. Doteraz pôsobili v Technickom sekretariáte OPCW ako jeho inšpektori traja občania Slovenskej republiky a jeden občan SR ako externý poradca.

Svojím členstvom SR prispieva k autorite organizácie, ktorá za dobu svojej existencie ku dňu 31. januára 2010 dokázala presadiť zničenie 55,6%, t.z. 40.514 ton svetových deklarovaných zásob bojových toxických chemických látok a 45,33%, t.z. 3,93 milióna kusov rôznorodej chemickej munície. 

Slovenská republika sa implementáciou dohovoru vo vnútornom právnom systéme, včasným a presným každoročným plnením záväzkov vyplývajúcich z dohovoru, zapojením do medzinárodnej spolupráce s členskými štátmi a  Technickým sekretariátom OPCW (ďalej len „TS OPCW“) zaradila medzi vyspelé krajiny s rozvinutou infraštruktúrou a odborne zdatným personálom. Inšpekcie vykonané medzinárodnými inšpektormi TS OPCW v deklarovaných objektoch v Zemianskych Kostoľanoch, v NCHZ, a.s. v Novákoch a v Slovnaft, a.s. v Bratislave v roku 2008 potvrdili zhodu deklarovaných a skutočne vykonaných aktivít sledovaných dohovorom. Úroveň expertnej pripravenosti personálu a technickej vybavenosti Slovensko pravidelne každoročne prezentuje v medzinárodnom meradle organizovaním špecializovaného druhu výcviku s toxickými chemickými látkami (ďalej len TCHL), organizovaním kurzov protichemickej ochrany pre personál prvej reakcie (záchranný, hasičský, policajný), kurzov laboratórnych zručností pre pokročilých a workshopov. 

V rokoch 2008-2009 sa uskutočnili tri trojtýždňové kurzy pre inšpektorov - zamestnancov TS OPCW s bojovými TCHL, jeden kurz pre expertov z členských štátov OPCW s bojovými TCHL, jeden kurz protichemickej ochrany, jeden kurz laboratórnych zručností pre pokročilých a workshop k výcvikovej politike OPCW v úzkej spolupráci Ministerstva hospodárstva SR ako národného orgánu Slovenskej republiky pre zákaz chemických zbraní, Ministerstva obrany SR a Ministerstva vnútra SR. Slovenskej republike boli refundované vynaložené náklady na uskutočnenie štyroch výcvikových aktivít vo výške 119 063 € a náklady za inšpekcie v roku 2008 vo výške 7 568 €. 

OPCW na svojej pôde umožňuje bezplatne nesponzorovanú prezentáciu súkromným výrobným spoločnostiam, vzdelávacím inštitúciám, vedeckým pracoviskám, štátnym a nevládnym organizáciám. Táto možnosť v rokoch 2008-2009 nebola nikým využitá. TS OPCW tiež umožňuje jednotlivcom, na základe výberu z prihlásených špecialistov a expertov, nesponzorovanú činnosť v poradných orgánoch OPCW a Generálneho riaditeľa TS OPCW (napr. vedecká rada) a sponzorovanú činnosť ako externých poradcov, externých lektorov a školiteľov. Do týchto aktivít boli v rokoch 2008-2009 zapojení traja experti – občania SR, dvaja na úseku krízového manažmentu a protichemickej ochrany a jeden na úseku zdravotníckych aspektov ochrany proti účinkom chemických zbraní.

Výška členského príspevku Slovenskej republiky je stanovovaná na základe príspevkovej škály OSN. V roku 2008-2009 bol percentuálny podiel SR na financovaní rozpočtu OPCW 0,063%. Od roku 2010 sa zvýšil na 0,142%. Z príspevkov členských štátov sa uhrádzajú náklady na administratívu a na verifikačnú činnosť. 

Organizácia pre priemyselný rozvoj (UNIDO)

UNIDO vzniklo 1. januára 1967 ako súčasť Sekretariátu OSN a samostatnou špecializovanou organizáciou OSN sa stala v roku 1986. V súčasnosti má 173 členských krajín a sídli vo Viedni. Jej hlavná úloha spočíva v podpore urýchlenia priemyselného rozvoja rozvojových krajín a taktiež krajín s transformujúcou sa ekonomikou. Ide jej zároveň o urýchlenie priemyselného rozvoja a spolupráce na všetkých úrovniach - globálnej, regionálnej, národnej a sektorovej. Zámerom organizácie je aj podpora a urýchlenie trvalo udržateľného priemyselného rozvoja v rozvojových a transformujúcich sa krajinách formou budovania ich konkurencie schopnosti, kapacít na zapojenie sa do medzinárodného obchodu, rozvoja súkromného sektora a podnikateľského prostredia, rozvoja čistejšej produkcie a trvalo udržateľnej energie aj v súvislosti s problematikou klimatických zmien.

Slovenská republika je členom UNIDO od 20. januára 1993 a spolupracovalo s ním v prvých rokoch svojej existencie najmä ako prijímateľ zahraničnej pomoci. Po vstupe do EÚ sa Slovensko postupne transformuje na donora, krajinu poskytujúcu pomoc rozvojovým krajinám. Výhodou spolupráce Slovenska s UNIDO je možnosť využitia dlhoročných skúseností a „know-how“ tejto organizácie a jej odborníkov v danej oblasti ako doplnenie bilaterálnej rozvojovej pomoci Slovenskej republiky. Na základe Administratívnej dohody medzi UNIDO a vládou SR týkajúcou sa účelového príspevku do Fondu pre priemyselný rozvoj bol ustanovený spoločný programový výbor Slovenská republika - UNIDO, ktorý vyberá, posudzuje a schvaľuje konkrétne projekty UNIDO. Tie sú financované z prostriedkov, ktoré do Fondu priemyselného rozvoja vyčlenilo Slovensko. Od svojho vstupu do UNIDO aktívne participujeme na činnosti riadiacich orgánov organizácie. Slovensko bolo členom Programového a rozpočtového výboru (PBC) a v roku 2003 zvolené na štvorročné funkčné obdobie za člena Rady priemyselného rozvoja (IDB) UNIDO.

Rezort hospodárstva vypracoval v roku 2005 Koncepciu spolupráce Slovenskej republiky a UNIDO na roky 2005 - 2007 s cieľom formulovať nový rámec spolupráce. Jej formálno-právnym základom sa stala administratívna dohoda medzi UNIDO a vládou Slovenskej republiky, ktorá bola podpísaná v roku 2005 a týkala sa účelového príspevku do Fondu pre priemyselný rozvoj (Industrial Development Fund - ďalej len IDF). Na financovanie projektov sa v období rokov 2005-2007 využili finančné prostriedky, ktorými disponovala Slovenská republika na účte IDF (takmer 350.000,- USD). Finančný zostatok na účte IDF sa využil na financovanie rozvojových projektov v rámci UNIDO. Toto riešenie umožnilo realizovať ciele politiky Slovenskej republiky v rámci rozvojovej pomoci na pôde UNIDO, pričom nekládlo v tejto etape nároky na štátny rozpočet.

Na základe uvedenej Administratívnej dohody bol ustanovený spoločný programový výbor Slovenská republika – UNIDO. Jeho úlohou je výber, posudzovanie a schvaľovanie konkrétnych projektov. Výbor pozostáva zo zástupcov MH SR, MŽP SR, MZV SR a zo zástupcu Stálej Misie OSN vo Viedni. Schvaľované projekty zodpovedajú prioritám v činnosti UNIDO, ako aj teritoriálnym prioritám Strednodobej koncepcie oficiálnej rozvojovej pomoci Slovenskej republiky na roky 2003 - 2008. V zmysle administratívnej dohody predkladá UNIDO slovenskej strane priebežné a záverečné správy o realizácii schválených projektov, ako aj príslušné finančné správy. 

V súčasnosti Slovenská republika nedisponuje na účte IDF žiadnymi voľnými finančnými prostriedkami. Návrh administratívnej dohody je postavený tak, že po ukončení a vyhodnotení prvej etapy a v nadväznosti na príslušné rozhodnutie vlády Slovenskej republiky bude môcť slovenská strana pokračovať v takejto forme spolupráce s UNIDO aj v ďalšom období na báze pravidelných donorských príspevkov prostredníctvom fondu IDF. Z dôvodu súčasnej finančnej a hospodárskej krízy Slovensko neposkytne finančné prostriedky na projekty zamerané na rozvojovú pomoc v plánovanom období rokov 2009–2011. Slovenská republika má však aj naďalej záujem navrhnúť ďalší postup a pokračovať v programovej spolupráci Slovenská republika - UNIDO, pokiaľ pominú dôvody na jej prerušenie.

Svetová organizácia cestovného ruchu (UNWTO)

	UNWTO vznikla v roku 1946 na 1. medzinárodnom kongrese Národných turistických organizácií v Londýne. Na prvom Valnom zhromaždení WTO, ktoré sa uskutočnilo v máji 1975, presunuli centrálu organizácie do Madridu, kde začala fungovať od 1. januára 1976. UNWTO je špecializovanou organizáciou OSN a predstavuje hlavnú medzinárodnú organizáciu v oblasti cestovného ruchu. Vytvára svetové fórum na komunikáciu politických otázok v turizme a užitočný zdroj špecializovaných poznatkov v tejto oblasti. 

Z hľadiska turizmu je pre Slovensko UNWTO najdôležitejšou organizáciou pre jej vedúce postavenie v oblasti upevňovania medzinárodnej spolupráce, možnosti zapojenia sa do vzdelávacích programov a rôznych iniciatív. Členstvo v UNWTO umožňuje získavať odborné know-how a informácie pre využitie v podmienkach Slovenska, mať prístup k analytickým štúdiám, štatistickým porovnaniam, prognózam a trendom vývoja cestovného ruchu vo svete, marketingovým štúdiám a ďalším dôležitým odborným materiálom a publikáciám, ktoré vypracovala UNWTO. Slovenská republika ako členský štát UNWTO má možnosť využívať aj služby elektronickej knižnice, ktorá prostredníctvom internetu umožňuje členom bezplatný prístup k dôležitým dokumentom (aj legislatívnym) a publikáciám v elektronickej forme. 

V rokoch 2008 a 2009 sa Slovensko zúčastnilo na vzdelávacom projekte UNWTO vo Viedni, ktorý bol zameraný na dobudovanie satelitného účtu cestovného ruchu vo vybraných európskych krajinách UNWTO. V rámci stretnutí prezentovalo prácu všetkých subjektov zainteresovaných na tvorbe satelitného účtu u nás. Koordinátorom projektu za slovenskú stranu bola sekcia turizmu MH SR. Slovensko prezentuje svoje výsledky cestovného ruchu najmä prostredníctvom štatistických publikácií UNWTO (World Tourism Barometer, Tourism Highlights, Tourism Market Trends a Compendium of Tourism Statistics). 

Dňa 21. februára 2008 navštívil po prvýkrát Slovensko nový regionálny predstaviteľ UNWTO pre Európu Dr. Eduardo Fayos-Sola s cieľom prediskutovať možnosti prehĺbenia vzájomnej spolupráce medzi Slovenskom a UNWTO v oblasti turizmu a našej  intenzívnejšej účasti na činnosti UNWTO. Na niektorých aktivitách UNWTO, ktoré sú zamerané hlavne na marketing, propagáciu a komunikáciu, sa zúčastňuje Slovenská agentúra pre cestovný ruch (SACR). V sledovanom období organizovala SACR v spolupráci so samosprávnymi krajmi po celom Slovensku oslavy Svetového dňa turizmu v intenciách UNWTO. 

Rezervy Slovenska do práce UNWTO spočívajú aj v tom, že by mohli byť vo väčšej miere využívané a uplatňované v slovenských podmienkach odborné know-how z oblasti turizmu. Mohli by sme sa aktívnejšie prezentovať na odborných podujatiach organizovaných UNWTO. Slovensko by tiež malo do budúcnosti uvažovať aj nad kandidatúrou na členstvo do Výkonného výboru UNWTO. Ďalšou možnou oblasťou rozšírenia spolupráce s UNWTO je vzdelávanie v turizme, predovšetkým zapojením slovenských univerzít a vysokých škôl do medzinárodnej siete vzdelávacích inštitúcií, ktorú buduje UNWTO a získanie certifikátu TedQual potvrdzujúceho kvalitu poskytovaných učebných programov v oblasti turizmu. Rezervu vidíme aj v lepšej propagácii a zavádzaní do praxe Globálneho etického kódexu cestovného ruchu. Slovenská republika je od roku 1993 členom výboru UNWTO pre rozpočet a financie CBF a toto členstvo jej bolo predĺžené do roku 2011. Výbor je dôležitým poradným pracovným orgánom výkonného výboru UNWTO. V roku 2011 sa koná Valné zhromaždenie UNWTO a Slovensko bude mať možnosť prezentovať kandidatúru na niektorú funkciu.

Medzinárodný úrad pre výstavníctvo (BIE)

BIE vznikol v roku 1931 v Paríži ako inštitúcia, ktorej úlohou je kontrolovať plnenie ustanovení dohovoru z roku 1928 (modifikovaného naposledy v máji 1988) o koordinácii činnosti jednotlivých štátov pri organizovaní medzinárodných obchodných a priemyselných výstav. Najvyšším orgánom BIE je Valné zhromaždenie, ktoré sa schádza dvakrát do roka a tvoria ho zástupcovia všetkých členských krajín. 

Dohovor z roku 1928 upravuje okrem iného požiadavky súvisiace s organizovaním medzinárodných obchodných a priemyselných výstav, intervaly medzi jednotlivými výstavami, rozsah záruk a výhod, ktoré je organizujúci štát povinný poskytnúť vystavovateľom z členských krajín. V dohode s vládami členských krajín určuje termíny týchto výstav. Členovia BIE nemôžu organizovať výstavy bez registrácie v BIE a rovnako sa nemôžu bez predchádzajúcej konzultácie s orgánmi BIE zúčastňovať na výstavách, ktoré organizujú nečlenské štáty. Činnosť BIE sa financuje z členských príspevkov. 

Slovenská republika je členom Medzinárodného úradu pre výstavy (BIE) od 1.januára 1993. Našou prioritou v tejto organizácii je aktívne zapájanie slovenských subjektov do príprav a realizácie medzinárodných výstav organizovaných  členskými krajinami BIE. Slovensko aktívne pôsobilo vo Výbore pre informácie a komunikáciu (1994-1997), Výbore pre rozpočet a administratívu (1998-1999), Výbore pre predpisy (2002-2005 a znovuzvolenie na roky 2010-2011) a Výbore pre informácie a komunikáciu (2006-2009). Slovensko je v BIE zastúpená delegátom v Medzinárodnom úrade pre výstavníctvo v Paríži, ktorý sa zúčastňuje na práci výborov a presadzuje záujmy Slovenskej republiky v rámci legislatívy, rozpočtovej agendy a komunikačnej prezentácie BIE.       
                                                       
Medzinárodná organizácia pre kakao (ICCO)
ICCO bola ustanovená Medzinárodnou dohodou o kakau (International Cocoa Agreement - ICA) z roku 1972. Slovenská republika je zmluvnou stranou od roku 1993. Problematika kakaa je predmetom agendy obchodu a rozvoja a je vecne prepojená na Medzinárodnú organizáciu pre výživu a poľnohospodárstvo (FAO) so sídlom v Ríme.  Na čele organizácie je od roku 2005 je holandský zástupca Jan Vingerhoets. Najvyšším orgánom ICCO je Medzinárodná Rada pre kakao, ktorá je zložená zo všetkých členov organizácie. Ďalšími orgánmi sú výkonný výbor, rada poradcov - konzultantov pre svetové kakaové hospodárstvo, pracovná skupina pre rokovania o budúcej dohode  a pracovná skupina pre kvalitu. Slovenská republika pristúpila k ICA, ktorej cieľom je posilňovanie národných ekonomík produkujúcich kakao, vyvážený vývoj svetovej kakaovej ekonomiky, podpora transparentnosti v svetovej kakaovej ekonomike pomocou zberu relevantných štatistických údajov, stabilizácia svetového trhu s kakaom s cieľom podporovať v spolupráci so súkromným sektorom spotrebu tak, aby bola zabezpečená rovnováha medzi ponukou a dopytom. Problematika kakaa je pravidelne prerokovávaná na zasadnutiach Pracovnej skupiny pre komodity Rady EÚ, na ktorej sa zúčastňuje nominovaný zástupca MH SR. V  roku 2009 sa často diskutovalo aj o otázke novej medzinárodnej zmluvy o kakau, pri príprave ktorej bude potrebné z dôvodu vstupu Lisabonskej zmluvy do platnosti v celom texte novej ICCA zmeniť „EC“ za „EÚ“. V zmysle medzinárodnej dohody z roku 2001 všetky príspevky za členské štáty EÚ vrátane Slovenskej republiky sú hradené z rozpočtu EÚ. 
5. Ministerstvo pôdohospodárstva (MP SR)
Ministerstvo pôdohospodárstva Slovenskej republiky, ústredný orgán štátnej správy, má vymedzenú pôsobnosť v § 10 ods. 1 zák. č. 575/2001 Z.z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy v oblasti poľnohospodárstva, lesného hospodárstva, pozemkovej úpravy, závlahového systému, veterinárnych otázok, rastlinolekárskej starostlivosti,  plemenárskeho dozoru, rybárstva, poľovníctva a potravinárstva.
  
Organizácia Spojených národov pre výživu a poľnohospodárstvo (FAO)

FAO so sídlom v Ríme bola založená 16. októbra 1945 v Quebecu s cieľom bojovať proti hladu vo svete, patrí medzi najväčšie odborné organizácie v systéme OSN.  Má 191 členských štátov a v súčasnosti je jej prioritou riešenie problému potravinovej bezpečnosti (odstránenie hladu a podvýživy) v kontexte Miléniových rozvojových cieľov OSN a záväzkov Svetového potravinového summitu z Ríma. V tejto oblasti sa v roku 2009 konalo stretnutie expertov na vysokej úrovni na tému Ako uživiť svet v roku 2050 (Rím, október 2009) a Svetový summit o potravinovej bezpečnosti (Rím, november 2009). 

Delegácia Slovenskej republiky sa pravidelne zúčastňuje na stretnutiach na podporu poľnohospodárskej výroby, ako aj pre hľadanie riešení potravinovej bezpečnosti a následnej hospodárskej krízy v kontexte svetovej potravinovej bezpečnosti. Zo záverov zasadnutí vyplýva potreba zvyšovania investícií do poľnohospodárstva, súvisiacej vedy a výskumu, venovania trvalej pozornosti klimatickej zmene a využívaniu biopalív. 

Implementáciu programu FAO v Slovenskej republike koordinuje sekretariát Výboru pre spoluprácu Slovenskej republiky s FAO (od r. 1994 na MP SR), ktorý spolupracuje s MZV SR a stálym predstaviteľom Slovenskej republiky pri FAO a WFP (Svetový potravinový program) na Zastupiteľskom úrade SR v Ríme. Ide o spoluprácu najmä v problematike poľnohospodárstva, komoditných problémov, lesníctva, rodovej problematiky - ženy na vidieku, klimatických zmien, genetických zdrojov v poľnohospodárstve a ďalších spoločných programoch – drevárstvo a potravinové štandardy (Codex Alimentarius). 

Členstvo SR vo FAO umožňuje okrem získavania informácií a odborných publikácií pre zapájanie sa slovenských odborníkov do projektov, vypracovávania strategických štúdií a analýz. Pozitívne treba hodnotiť najmä spoluprácu na regionálnej úrovni prostredníctvom Regionálneho úradu FAO pre Európu a strednú Áziu v Budapešti. Slovensko s podporou FAO zorganizovalo národné a medzinárodné podujatia u nás v oblasti podpory výživy (Svetový deň potravín, október 2009, Nitra), lesníctva (medzinárodný workshop Strategické zámery manažmentu veternej kalamity v chránených územiach, máj 2009, Štrbské Pleso) a klimatickej zmeny (Dopady prognózovanej klimatickej zmeny na poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka SR, júl 2009, Bratislava). Získali sme tiež niekoľko menších projektov v oblasti vedecko-technických informácií v poľnohospodárstve (AGRIS, CARIS) pre zaškolenie menej rozvinutých krajín a zákazkových projektov na tvorbu a tlač propagačných materiálov. 

Slovensko prezentovalo svoje výsledky vedy a výskumu prostredníctvom WAICENT (Svetové stredisko pre poľnohospodárske informácie). Výsledky v poľnohospodárstve predstavujú podklad pri príprave strategických prehľadov FAO, OECD - Potravinový výhľad a vypracovaním vstupov do svetových prehľadov o stave výživy a poľnohospodárstva, o lesníctve, rybárstve (SOFA, SOFI, SOFO). Slovenské stredisko v sídle FAO v Ríme taktiež napomáha pozitívnej prezentácii Slovenska (oblasť kultúry a cestovného ruchu).

Slovenská republika mala v rokoch 2008-2009 zastúpenie v štruktúrach  FAO (podľa geografického rozdelenia miest pre jednotlivé krajiny). Miesto regionálnej predstaviteľky FAO pre Európu a strednú Áziu a zároveň poradkyne GR FAO zastáva Mária Kadlečíková. Okrem toho máme na Subregionálnom úrade FAO pre strednú a východnú Európu obsadený post zástupcu pre riadenie informácií a vedomostí a konzultanta pre bezpečnosť potravín (v sídle FAO v Ríme post vedúcej oddelenia v úseku knižnice zastáva Slovensko). 

Na 36. zasadnutí konferencie FAO v novembri 2009 bola Slovenská republika zvolená za člena Rady FAO (výkonný orgán) na roky 2009-2012. Od augusta 2008 Slovensko pôsobí v užšom riadiacom výbore Pracovnej skupiny Európskej lesníckej komisie pre obhospodarovanie horských vodných tokov. Od decembra 2007 je členom Hlavného koordinačného výboru Ministerských konferencií na ochranu lesov v Európe. 

V súčasnosti sú diskutované nominácie odborníkov SR do Panela expertov na vysokej úrovni, ktorý bude plniť úlohy pre Výbor pre svetovú potravinovú bezpečnosť. MP SR predloží nomináciu na jedného z 10 riadiacich členov tohto panela ako aj zoznam odborníkov pre širšiu sieť odborníkov pre tvorbu ad hoc projektových tímov.

MP SR zvažuje kandidatúru Slovenska do Výkonnej rady WFP, čo si však vyžaduje zvýšenie aktivít pre potravinovú pomoc. V súvislosti s členstvom vo výbore MCPFE (ministerská konferencia o ochrane lesov v Európe) budeme presadzovať kandidatúry na posty predsedov/podpredsedov jednotlivých technických orgánov v problematike lesníctva ako sú Európska lesnícka komisia, Výbor pre lesníctvo, Drevársky výbor UNECE/FAO a iných významných riadiacich postoch v rámci FAO.

Slovensko svojim pôsobením vo FAO nedosahuje požadovaný potenciál. Nedostatky sú najmä pri zapojení našich odborníkov do stáží vo FAO, do jednotlivých projektov FAO a v pôsobení v niektorých výboroch Codex Alimentarius (mimo Európy). Riešením je kvalitnejšie šírenie informácií o možnostiach zapojenia sa do aktivít FAO, čo však nevyhnutne vyžaduje širšie personálne obsadenie na úrovni sekretariátu Výboru pre spoluprácu Slovenska s FAO alebo rozšírenie aparátu stáleho predstaviteľa SR pri FAO na ZÚ SR v Ríme. 

Dohovor OSN pre boj s dezertifikáciou (UNCCD)

Dohovorom OSN v boji proti rozširovania vysušovania osobitne vo významne vysušovaných/púštnych krajinách najmä v Afrike (UNNCCD) medzinárodné spoločenstvo uznáva, že dezertifikácia je veľkým ekonomickým, sociálnym a environmentálnym problémom, ktorý sa dotýka všetkých regiónov sveta. Konferencia OSN o životnom prostredí a rozvoji OSN v Rio de Janeiro v roku 1992 vyzvala VZ OSN, aby zriadilo Výbor pre medzivládne rozhovory na prípravu dohovoru o dezertifikácii. Dohovor nazvaný „Rio dohovor“, spolu s Dohovorom OSN o klimatických zmenách (UNFCCC) a Dohovorom o biologickej diverzite boli prijaté v Paríži v roku 1992 a nadobudli platnosť v roku 1994. Slovenská republika je od 7. januára 2002 jedným zo 198 členských štátov UNNCCD.

 Členstvo Slovenskej republiky v Dohovore je súčasne koordinované aj Európskou komisiou, ktorá je tiež jeho stranou. Ide o politicky prioritné členstvo, hoci ekonomicky zatiaľ neprináša zdroje. Naopak, z členstva vyplýva povinnosť realizovať zo svojich zdrojov opatrenia vo vnútri štátu na boj so suchom, dezertifikáciou a degradáciou pôdy a krajiny. Okrem toho sme ako rozvinutý štát povinní prispievať na aktivity v rozvojových a postihnutých štátoch. Zatiaľ sú tieto naše aktivity len minimálne. 

Odborne prispieva Dohovor neustálymi výmenami poznatkov, povinnosťami pripravovať stanoviská a vlastné národné hodnotenia, prácou v odborných skupinách. Činnosť v rámci Dohovoru nie je podporovaná zo zahraničia. Slovenská republika sa (podobne ako iné vyspelé štáty) zatiaľ neangažuje v projektoch realizovaných na Slovensku. Expertnú činnosť sme zatiaľ poskytli Egyptu dvojmesačným bezplatným stážovým pobytom jedného odborníka vo Výskumnom ústave pôdoznalectva a ochrany pôdy.

Možnosti prezentácie odborných a ekonomických výsledkov na pôde Dohovoru sú značné, avšak sú viazané na prezentáciu finančne hradenú z národných prostriedkov. V aparáte funkcionárov zatiaľ pôsobil prof. RNDr. Pavol Bielek, DrSc. ako podpredseda vo Výbore pre vedu a techniku (2003-2004). Doc. RNDr. Jaroslava Sobocká, CSc. je členkou zboru expertov v Dohovore. Stáže sú organizované predovšetkým pre rozvojové štáty. Výskumný ústav pôdoznalectva a ochrany pôdy v Bratislave prejavil záujem o členstvo vo Výbore pre vedu a techniku (CST). 

Rezervy v zapojení Slovenska v Dohovore spočívajú v schopnosti zorganizovať (s relatívne malými nákladmi) odbornú pomoc našimi expertmi v zahraničí (školenia, účasť na národných projektoch v iných štátoch a iné). Pre nedostatok financií sa to zatiaľ nerealizuje. Bola by však možnosť vyčleniť čiastku v rámci rozvojovej pomoci Slovenskej republiky.

Medzinárodná únia na ochranu nových odrôd rastlín (UPOV)

UPOV je medzivládna organizácia, ktorá bola založená na základe medzinárodnej Dohody o ochrane nových odrôd rastlín v roku 1961 v Paríži (novelizovaná v rokoch 1972, 1978 a 1991). Pri každej aktualizácii sa posilnilo postavenie držiteľov nových odrôd rastlín. Jej sídlo sa nachádza v Ženeve. Členská základňa UPOV sa k 30. septembru 2009 rozšírila na 67 štátov.

Hlavné úlohy UPOV spočívajú v zabezpečovaní a koordinácii právnej ochrany nových odrôd rastlín na základe Dohovoru UPOV a identifikácia a napĺňanie potrieb a priorít jednotlivých členských štátov na základe udržiavania diskusných fór.  Slovensko pristúpilo k Medzinárodnému dohovoru na ochranu nových odrôd rastlín 12. mája 2009. Slovenská republika je 44 členský štát UPOV, ktorý ratifikoval prístup k UPOV Dohovoru z roku 1991.

V roku 2008 a 2009 sa uskutočnili konzultácie národného kontaktného zástupcu pre UPOV so zástupcom generálneho tajomníka UPOV i s právnou zástupkyňou UPOV, na ktorých bol konzultovaný ďalšie procedurálne kroky ratifikácie Dohovoru UPOV orgánmi Slovenskej republiky.  Slovensko zastupuje v UPOV-e Ing. Bátorová, ktorá je do roku 2011 predsedníčkou Technickej pracovnej skupiny pre ovocné plodiny. V roku 2008 bolo Slovensko oslovené úradom UPOV, aby poskytlo odbornú lektorskú pomoc pri organizovaní kurzov pre rozvojové krajiny v oblasti právnej ochrany nových odrôd rastlín. V technickej oblasti zapojenia Slovenska do práce medzinárodnej organizácie sú značné rezervy. 

SR bola vedúcim expertom pri príprave metodického pokynu pre vykonávanie skúšok pre rakytník rešetliakovitý (DUS). Po schválení navrhovaného dokumentu sa tento stal platným všeobecným odporúčaním pre všetky členské krajiny UPOV a bol akceptovaný aj európskym úradom pre odrody rastlín CPVO. Slovensko uzavrelo viacero bilaterálnych zmlúv týkajúcich sa skúšania určitých rastlinných druhov (Česko, Maďarsko, Poľsko, Dánsko, Slovinsko a CPVO). Podieľame sa aj na príprave UPOV CD-ROM a poskytujeme údaje o právne chránených odrodách rastlín do pripravovanej UPOV web databázy.

Európska a stredozemská organizácia na ochranu rastlín (EPPO)

Európska a stredozemská organizácia ochrany rastlín (EPPO) je medzivládna organizácia zodpovedná za európsku spoluprácu v oblasti zdravia rastlín. Spoločnosť bola založená v roku 1951 s pätnástimi zakladajúcimi európskymi členskými štátmi. Dnes má EPPO 50 členov, ktoré pokrývajú takmer všetky krajiny Európy a stredomorského regiónu. Jej ciele sú zamerané na oblasť ochrany rastlín, rozvoja medzinárodných stratégií proti zavlečeniu a šíreniu nebezpečných škodlivých organizmov a na podporu bezpečných a efektívnych kontrolných a eradikačných metód.

Odbor diagnostiky ÚKSÚP v roku 2009 aktívne využíval informácie a podieľal sa na aktivitách medzinárodnej organizácie EPPO. EPPO pomáha získavať nové kontakty a umožňuje výmenu skúseností s diagnostickými expertmi z európskych laboratórií. Slovenská republika v oblasti posudzovania prípravkov na ochranu rastlín, ktoré je jednou z podmienok registrácie prípravkov na ochranu rastlín, využíva metodiky EPPO PP. 

Zasadnutia Rady EPPO (september 2009) v Angers (Francúzsko) sa zúčastnila zástupkyňa MP SR (Ing. Katarína Beňovská). Pracovníci Odboru diagnostiky ÚKSÚP sú v EPPO nominovaní do niekoľkých Panelov. Účasť na paneloch priniesla dôležité informácie o aktuálnom stave diagnostických protokolov pre baktérie. Slovensko sa malo možnosť oboznámiť s novo diagnostikovanými patogénmi a so stavom mykologickej problematiky v európskych laboratóriách. Laboratórium OVKD Haniska sa dodatočne zaradila  do medzinárodných kruhových testov v rámci projektu EUPHRESCO na baktérie CMS a RS.

Odbor diagnostiky je registrovaný v EPPO diagnostickej databáze (EPPO Database on Diagnostic Expertise). Táto databáza bola vytvorená v roku 2007 a je v nej prihlásených viac ako 100 diagnostických laboratórií EPPO regiónu. V databáze je možné on-line vyhľadávanie diagnostických expertov z jednotlivých laboratórií, pričom je možné vyhľadávanie patogénov, ktorými sa experti zaoberajú a metodiky, ktoré používajú.  Odbor diagnostiky je tiež zapojený do programu zabezpečenia systému kvality diagnostických laboratórií so zameraním na štandardizáciu postupov validácie EPPO diagnostických protokolov.

Medzinárodná asociácia pre skúšanie osív (ISTA)

ISTA je nezávislé, neziskové a nestranné združenie bez ekonomického záujmu a politického vplyvu s cieľom zjednotiť testovanie osív, rozvoj a publikácia štandardných postupov v testovaní osív v celosvetovom meradle. V súčasnosti má ISTA 150 laboratórií zo 74 krajín sveta. V rámci ISTA sa vypracovávajú a zdokonaľujú postupy a pravidlá, ktoré sa po prijatí uplatňujú v akreditovaných laboratóriách kontrolných inštitúcií štátov ISTA. Všetky členské laboratóriá ISTA postupujú pri kontrole kvality osiva podľa  pravidiel ISTA. 

Slovenská republika má dve laboratória, ktoré sú akreditované na vykonávanie skúšok osív podľa akreditačného štandardu ISTA a oprávnené vystavovať medzinárodné certifikáty o výsledkoch týchto skúšok. Laboratóriá, ktoré spĺňajú podmienky pre udelenie akreditácie sú spôsobilé vydávať medzinárodné ISTA certifikáty, ktoré sú žiadané pri obchodovaní s osivom medzi členskými štátmi EÚ i pri medzinárodnom obchode s tretími krajinami. 

Členstvo v ISTA umožňuje udržať úroveň laboratórneho skúšania osív na vysokej medzinárodnej úrovni. Deklarovanie kvality osiva medzinárodným certifikátom umožňuje našim vývozcom uskutočňovať obchod na príslušnej profesionálnej a ekonomickej úrovni. 
 	V roku 2008 vydali obe laboratória 83 certifikátov ISTA a v roku 2009 to bolo 124 certifikátov. Plnenie záväzkov SR vo vzťahu k ISTA bolo počas uplynulých dvoch rokov bez väčších problémov dodržané. Laboratórium ISTA v Bratislave bolo úspešne reakreditované a jeho odbornosť je potvrdzovaná úspešnými výsledkami v kruhových testoch. 

Svetová organizácia pre zdravie zvierat (OIE)

Svetová organizácia pre zdravie zvierat je medzivládnou organizáciou, ktorá je zodpovedná za celosvetové zlepšovanie zdravia zvierat. Potreba boja proti chorobám zvierat na globálnej úrovni viedla k vytvoreniu Medzinárodného úradu pre nákazy zvierat (OIE) a to prostredníctvom medzinárodnej dohody podpísanej 25. januára 1924. V máji 2003 sa z Medzinárodného úradu pre nákazy zvierat stala Svetová organizácia pre zdravie zvierat a ponechala si historickú skratku OIE. Je uznaná ako referenčná organizácia Svetovou obchodnou organizáciou (WTO) a od apríla 2009 má celkom 174 členských krajín.

Na zabezpečenie svojich úloh OIE vydalo a pravidelne aktualizuje svoje strategické dokumenty, ktorými sú „Kódex zdravia suchozemských zvierat“, „Kódex zdravia vodných živočíchov“ a „Manuál štandardov pre diagnostické testy a vakcíny“. Slovensko sa zúčastňuje na aktualizácii týchto strategických dokumentov v súčinnosti s orgánmi Európskej komisie. OIE tiež poskytuje svojim členom poradenskú činnosť a svojou publikačnou činnosťou prispieva k odbornému rastu širokého okruhu pracovníkov pôsobiacich vo veterinárnej oblasti. Slovenská republika vysiela svoju delegáciu na každoročné Valné zhromaždenie OIE, ktorá sa zúčastňuje aj na zasadnutiach pracovných skupín a tiež na rozhodovacom procese v ďalšom smerovaní OIE. Nosnými témami, ktorými sa OIE zaoberala v roku 2008 a 2009 boli najmä dopad klimatických zmien a zmien životného prostredia na výskyt a opätovný výskyt chorôb zvierat a na živočíšnu výrobu, choroby u voľne žijúcich zvierat, najmä Ebola, welfare zvierat a potravinová bezpečnosť živočíšnych produktov.

Medzinárodná organizácia pre vinič a víno (OIV) 

Medzinárodná organizácia pre vinič a víno je medzivládna medzinárodná vedecká organizácia, ktorá sa zaoberá otázkami vinohradníctva a vinárstva. Jej snahou je  zjednotiť enologické postupy výroby vinárskych produktov, metódy analýzy a kontroly vína, zjednotiť spôsoby označovania na etiketách, presadzovať ochranu záujmov vinohradníckeho a vinárskeho sektoru, potláčať falšovanie vín, napomáhať zlepšeniu medzinárodného obchodu s vinárskymi výrobkami a vychovávať a vzdelávať vinohradníckych a vinárskych odborníkov a koordinovať výskum. Organizácia pôsobí ako poradný orgán EÚ. Enologické postupy schválené OIV majú charakter odporúčaní na povoľovanie nových  enologických postupov v EÚ. Niektoré tretie krajiny používajú postupy a metódy prijaté OIV ako štandardy a vyžadujú ich zahrnutie do medzinárodných zmlúv. Členstvo Slovenska je dôležité z hľadiska výmeny informácií medzi našimi vedeckými pracoviskami, OIV a ostatnými členskými krajinami. 

OIV udelilo Slovenskej republike záštitu aj nad Medzinárodnou konferenciou usporiadanou Štátnou veterinárnou a potravinovou správou vo februári 2009 v Mojmírovciach. OIV vyslalo svojich odborníkov, ktorí aktívne prezentovali najnovšie výsledky v sektore vinohradníctva a vinárstva vo svete priamo pre prax. 

Na agende OIV v hodnotenom období sa aktívne zúčastňoval Výskumný ústav vinohradnícky a vinársky v Bratislave Najmä stála delegátka Slovenskej republiky pri OIV (Ing. Jaroslava Kaňuchová Pátková, PhD.), zabezpečuje plnenie úloh vyplývajúcich pre SR zo zasadnutí riadiacich orgánov OIV v spolupráci s MP SR. 

Slovensko má v súčasnosti nominovaných delegátov v troch odborných komisiách OIV (Vinohradníctvo, Enológia a Zdravie) V budúcnosti by sme sa mohli uchádzať o vedecké pozície v niektorej z odborných komisií OIV (komisia Vinohradníctvo), čo by zvýšilo vedecký kredit slovenského vinohradníctva a vinárstva v celosvetovom kontexte. 

6. Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny SR (MPSVR SR)

	Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky, ako ústredný orgán štátnej správy Slovenskej republiky, má vymedzenú pôsobnosť v 15 ods. 1 zák. č. 575/2001 Z.z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy hlavne v oblasti pracovnoprávnych vzťahov, bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci, inšpekcie práce, sociálneho poistenia, sociálnych dávok a ochrany detí.

Medzinárodná organizácia práce (ILO)

ILO je špecializovaná organizácia OSN, ktorá sa zaoberá témami súvisiacimi s prácou a pracovnými vzťahmi. Bola založená 11. apríla 1919 na základe versaillskej zmluvy a doplnená Filadelfskou deklaráciou. ILO vytvára medzinárodné programy, ktoré majú za úlohu zlepšiť predovšetkým pracovné podmienky. Vytvára modely medzinárodných pracovných štandardov, ktoré využívajú mnohé vlády ako model pri vytváraní vlastných noriem. Angažuje sa v oblasti vzdelávania, školeniach a výskume, aby dosiahla ďalšie pokroky v oblasti práce.

Strategickými cieľmi ILO sú podpora a realizácia pracovných noriem a základných zásad a práv pri práci, vytváranie väčších príležitostí pre ženy a mužov na zabezpečenie dôstojného zamestnania a dôstojného príjmu, zvýšenie pokrytia a účinnosti sociálnej ochrany pre všetkých a  posilnenie trojstrannosti (tripartity) a sociálneho dialógu. 

ILO ponúka odbornú spoluprácu a pomoc v oblastiach profesijného vzdelávania, pracovnej rehabilitácie a zamestnávania zdravotne postihnutých osôb, politiky zamestnanosti, pracovnej administratívy, riadenia, družstiev, malých a stredných podnikov, štatistiky práce a pod. MPSVR SR využíva stanoviská a názory expertov ILO pre aplikáciu jej dohovorov  podľa jednotlivých problematík, ktoré sú vyjadrené tzv. Všeobecným prieskumom (Výbor expertov pre aplikáciu dohovorov a odporúčaní ILO). V rokoch 2008 - 2009 boli ratifikované štyri Dohovory ILO. Podal sa tiež návrh na ratifikáciu ďalších štyroch dohovor. 

Slovensko sa pravidelne každoročne zúčastňuje na Generálnej konferencii ILO. Delegáciu tvorí ministerka práce, sociálnych vecí a rodiny p. Viera Tomanová, štátna tajomníčka p. Emília Kršíková, predstavitelia sekcie medzinárodných vzťahov a zástupcovia združení zastupujúcich zamestnávateľov a zamestnancov.

 	MPSVR SR požiadalo Medzinárodný úrad práce o odbornú pomoc v oblasti rozširovania kolektívnych zmlúv. Svoju odbornú pomoc poskytol Slovensku expert z Fínska (Niklaas Bruun) a  jeho poznatky prispeli k vzniku novely zákona o kolektívnom vyjednávaní. 

Európske centrum pre sociálnu politiku a výskum (EC)

Európske centrum pre sociálnu politiku a výskum vo Viedni je medzinárodným centrom aplikovaných sociálnych vied a porovnávacieho empirického výskumu v sociálnej oblasti/sociálnej politike. Je platformou na iniciovanie diskusií zameraných na riešenie otázok sociálneho blahobytu v rámci európskeho regiónu OSN (spolupráca s viac ako 50 európskymi krajinami, USA, Kanadou a Izraelom). Výskumný program EC pokrýva všetky hlavné oblasti Lisabonskej stratégie a nadväznej Otvorenej metódy koordinácie v európskom priestore (napr. dôchodková reforma, zdravie, chudoba a sociálna exklúzia, dlhodobá starostlivosť, kvalitná a dôstojná práca, medzigeneračná politika).

V roku 2008 bola na Slovensku vytvorená tzv. EC-sieť Slovensko, ktorej hlavnou úlohou je výmena  informácií o aplikovanom sociálnom výskume a s ním súvisiacimi podujatiami. V období rokov 2008-2009 sa v spolupráci s Európskym centrom a ďalšími inštitúciami uskutočnili na Slovensku dva prestížne medzinárodné workshopy na tému „Impact of Poverty and Social Exclusion on Children´s Lives and their Well-being“ a  „Care dependency policy in European perspective – selected issues“. Zúčastnili sa na ňom experti pôsobiaci na univerzitách, vedecko-výskumných pracoviskách a medzinárodných organizáciách (OECD, OSN, UNDP, UNIFEM). Slovensko prezentuje svoje výsledky v oblasti vedecko-výskumnej činnosti, ale aj sociálno-politickej exekutívy na Valnom zhromaždení EC. Od roku 2008 sa vyvíja intenzívna spolupráca medzi Inštitútom a EC v rámci veľkého európskeho konzorcia výskumného projektu INTERLINKS, ktorý je zameraný na problematiku dlhodobej starostlivosti o odkázané staršie osoby v Európe. 

Zástupkyňou Slovenskej republiky v EC vo Viedni je riaditeľka Inštitútu pre výskum práce a rodiny PhDr. Kvetoslava Repková, ktorá je od februára 2009 členkou Rady riaditeľov EC na ďalšie trojročné obdobie. Z hľadiska rozhodovacích kompetencií tak mala možnosť ovplyvňovať všetky kľúčové rozhodnutia týkajúce sa činnosti EC v rokoch 2008-2009.

Rezervy vo využívaní členstva v Európskom centre pre sociálnu politiku a výskum sú pri využívaní možností systematického zapájania sa do medzinárodných komparatívnych európskych projektov zameraných na kľúčové otázky sociálnej politiky a výskumu.

7. Ministerstvo školstva SR (MŠ SR)

	Ministerstvo školstva Slovenskej republiky, ako ústredný orgán štátnej správy, má vymedzenú pôsobnosť v 17 zák. č. 575/2001 Z.z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy hlavne v oblasti školstva, vzdelávania, vedy a techniky a mládeže.

Európske centrum pre jadrový výskum (CERN) 

CERN je medzivládna organizácia, ktorá bola založená v roku 1953 dohodou podpísanou 12 štátov o vytvorení spoločného vedecko-výskumného strediska na podporu výskumu, a výmenu informácií medzi členskými štátmi v oblasti jadra atómu a skladby hmoty. Slovensko sa realizuje v CERN-e v od nášho vstupu v roku 1993. Základným princípom je vyvážená účasť slovenských fyzikov v protónovom a jadrovom programe CERN-u. Toto sa realizuje účasťou Slovenska na experimentoch ATLAS (20 fyzikov a inžinierov, 5 PhD študentov a 2 technici) a ALICE (11 fyzikov a inžinierov, 5 PhD študentov a 10 technikov). Slovenská účasť v experimente ALICE je viditeľná a porovnateľná s väčšími krajinami. Koordinátorom fyziky na ALICE je slovenský fyzik Dr. Šafarík. Významným krokom bolo aj  znovuzvolenie prof. Sitára za viceprezidenta Rady CERN. 

Výbor pre spoluprácu Slovenskej republiky s CERN-om podporuje slovenskú účasť aj na iných experimentoch, ktoré sú tematicky odlišné od predchádzajúcich. Zúčastňujeme sa na práci ISOLDE, ktoré sa zameriava na jadrovú fyziku a výskum antihmoty. Výbor CERN tiež schválil začiatok spolupráce slovenských pracovísk na experimente NA 62. Do spolupráce s CERN-om sa zapojili aj nové univerzity a podieľa sa aj 25 teoretických fyzikov. 

Výrazným zlepšením spolupráce s CERN-om je nová schéma grantovej podpory študentov, ktorá sa iniciovala začiatkom roka 2009 na základe výzvy MŠ SR. Vďaka týmto podporám získali polročnú stáž v CERN-e 14 študenti zo Slovenska, ktorí pracujú pol roka pod dohľadom špičkových fyzikov CERN-u. Fyzikálna komisia Výboru pre spoluprácu SR s CERN zhodnotila kvalitu predložených správ študentov,  ktorá bola nad očakávanie vysoká. 

Návratnosť investícií SR do CERN-u je vysoká. Výbor pre spoluprácu SR s CERN podporuje a organizuje prenos a zavádzanie špičkových technológií v SR. SAV a vysoké školy získali kompletnú softwarovú knižnicu CERN-u, ktorá významne pomáha pri zvyšovaní vedeckej aj pedagogickej úrovne v SR. Pracoviská v Bratislave a Košiciach sa zapojili do budovania celosvetovej počítačovej siete LHC Computing Grid (LCG), ktorá umožní našim vedcom prístup na prakticky neobmedzené výpočtové kapacity na európskej úrovni. Slovensko sa tiež pripojilo k iniciatíve CERN „Open Access“, ktorá umožní získať pre slovenské knižnice najrenomovanejšie fyzikálne časopisy za veľmi výhodnú cenu. Tieto časopisy v súčasnosti z finančných dôvodov chýbajú na väčšine slovenských pracovísk.

Spojený ústav jadrových výskumov  (SUJV Dubna) 

Slovenská republika je riadnym členom medzinárodnej medzivládnej organizácie Spojeného ústavu jadrových výskumov (SÚJV) v Dubne (Ruská federácia) od 1. januára 1993. Splnomocneným zástupcom vlády SR v SÚJV v Dubne je RNDr. Stanislav Dubnička, DrSc. SÚJV združuje 18 riadnych členských štátov a štyri asociované členské krajiny. Spolupráca výskumných pracovísk SR sa koncentruje hlavne na problematiku v oblasti teoretickej fyziky, relativistickej jadrovej fyziky, fyziky ťažkých iónov, aplikovanej matematiky, neutrónovej fyziky, fyziky pevných látok a biologických materiálov. Do aktívnej spolupráce so  SÚJV sa v roku 2009  zo SR  zapojili 4 pracoviská SAV, 11 fakúlt vysokých škôl a  dva rezortné ústavy s viac než 100 expertmi. 

Spolupráca sa realizovala prostredníctvom 9 dlhodobých pobytov, 18 trojmesačných pobytov, 12 krátkodobých pobytov. SÚJV poskytuje študentom možnosť stáží. V roku  2009  sa v Bratislave v spolupráci so SÚJV zorganizovala 5. medzinárodná škola „Nuclear Physics Methods & Accelerators in Biology and Medicine“. Na školení sa zúčastnilo 86 študentov z rôznych krajín a 40 lektorov z významných celosvetových inštitúcií (NASA, CERN, SÚJV, atď).  V spolupráci so SÚJV  v Dubne sa u nás buduje Cyklotrónové centrum (CC), ktoré po ukončení prác zaradí Slovensko medzi vyspelé štáty Európy v oblasti využívania jadrových technológií v medicíne, dozimetrii, metrológie, povrchového opracovávania kovových materiálov, štrukturálnej analýzy rôznych materiálov a iných priemyselných aplikácií.  

Medzinárodný inštitút pre chladiarenskú techniku (IIR) 

IIR je medzinárodným inštitútom so sídlom v Paríži, ktorého cieľom je podporovať medzinárodnú spoluprácu v oblasti výskumu a vývoja chladiacej a klimatizačnej techniky, sústreďovať sa na rozširovanie vedecko-technických a ekonomických údajov v danej oblasti,  ako aj zhromažďovať a doplňovať odpovedajúce právne predpisy. Činnosť SV IIR sa zameriava najmä na získavanie a rozširovanie najnovších odborných a vedeckých znalostí v danej oblasti z celosvetového hľadiska. 

Na činnosti SV IIR sa okrem vysokých škôl podieľa aj Slovenská akadémia vied a  firmy z technickej praxe. Na práci jednotlivých komisií IIR v Paríži sa podieľajú aj 7 členovia SV IIR (schválení kongresom IIR v Číne v r. 2007 na obdobie do kongresu v Prahe v r. 2011), ktorí v dvoch komisiách zastávajú viceprezidentské posty. 

V najbližšom období sa činnosť SV IIR zameria na pomoc pri organizácii kongresu IIR v Českej republike v Prahe r. 2011. Český výbor IIR požiadal SV IIR o pomoc najmä pri recenzovaní vedeckých príspevkov na tento kongres (očakáva sa niekoľko sto príspevkov). Táto  spolupráca so SV IIR bude na kongrese aj verejne deklarovaná ako forma spoluúčasti SV IIR na zabezpečení predmetného kongresu IIR ( koná sa každé 4 roky).

Medzinárodné centrum pre genetické inžinierstvo a biotechnológie (ICGEB) 

ICGEB predstavuje významný medzinárodný informačný vedecký uzol v oblasti genetického inžinierstva a biotechnológií. Prostredníctvom členstva sa vedecké inštitúcie Slovenskej republiky stávajú účastníkmi významných svetových vedeckých aktivít. Členstvo Slovenska v tejto prestížnej organizácii nám umožňuje využitie moderných metód, prístrojov, laboratórií molekulárnej biológie a biotechnológií, ako aj patentov. ICGEB robí inovatívny výskum v oblasti tzv. živých vied (life sciences), pomáha budovať výskumný potenciál členských krajín a zameriava sa na najmodernejšie metodiky a postupy najmä v biomedicíne, biofarmaceutikách, bioochrane životného prostredia či  zdravia. 

Neuroimunologický ústav SAV bol menovaný za „Affiliated Centres”, pričom takýto status môže získať len vedecké pracovisko s vysokým vedeckým potenciálom. Centrá sa zhosťujú školiacich aktivít a fungujú ako informačný kanál medzi ostatnými pracoviskami členského štátu a ICGEB. Celkový počet centier je 35. Slovenská republika môže využívať priestory a laboratóriá ICGEB na zaškolenie svojich pracovníkov ako aj výskumnú činnosť. Môže sa uchádzať o grantové finančné prostriedky ako aj financované doktorandské štúdium.

Štipendium na jeden rok účastníkovi doktorandského štúdia plne hradí ICGEB a prevyšuje členský poplatok SR v ICGEB. Slovenskú môže získať 5 doktorandských štipendií.

8. Ministerstvo vnútra SR (MV SR)

	Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky, ako ústredný orgán štátnej správy, má vymedzenú pôsobnosť v 11 zák. č. 575/2001 Z.z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy hlavne v oblasti ochrany ústavného zriadenia, bezpečnosti cestnej premávky, zbraní a streliva, vstupu na územie Slovenskej republiky, cestovných dokladov, azylantov, integrovaného záchranného systému, civilnej obrany, zabezpečenia volieb, vojnových hrobov, policajných, záchranných a hasičských zborov.

Medzinárodná organizácia kriminálnej polície  (INTERPOL)

         	INTERPOL bola založená v roku 1923 a v súčasnosti má 188 členských štátov. Slovensko je členom od roku 1993. Ako najväčšia policajná organizácia vo svete sa usiluje o uľahčenie medzinárodnej policajnej spolupráce aj medzi štátmi, ktoré nemajú diplomatické vzťahy. Jednotlivé kroky sa vykonávajú v medziach existujúceho práva v rôznych štátoch a v duchu Všeobecnej deklarácie ľudských práv. Ústava INTERPOL-u zakazuje akúkoľvek intervenciu či aktivity politického, vojenského, náboženského alebo rasového charakteru.

	 Členstvo Slovenskej republiky v INTERPOL-e zohráva dôležitú úlohu v boji proti kriminalite páchanej na území Slovenska i v európskom regióne. Spolupráca prináša výsledky pri odhaľovaní a dokumentovaní medzinárodnej trestnej činnosti, pri zisťovaní jej páchateľov, ako aj pri výmene poznatkov a skúseností v oblasti nových foriem trestnej činnosti. Prostredníctvom tejto organizácie útvary Policajného zboru Slovenskej republiky denne spolupracujú pri výmene informácií, najmä v súvislosti s pátraním po hľadaných a nezvestných osobách, pri identifikácii mŕtvol nezistenej totožnosti a kostrových nálezov, pri pátraní po veciach, najmä odcudzených motorových vozidlách a predmetoch kultúrneho dedičstva. Členstvo v organizácií sa tiež prejavuje aj v podpore justičnej spolupráce v trestných veciach. Plnenie úloh v rámci INTERPOL-u vyplýva z viacerých noriem, ktorými sú na jednej strane štatút (ústava) medzinárodnej organizácie kriminálnej polície, pravidlá pri spracovávaní informácií na účely medzinárodnej policajnej spolupráce a štandardy služieb národných ústrední INTERPOL-u, na strane druhej viaceré medzinárodnoprávne záväzky Slovenskej republiky, ako aj všeobecne záväzné právne predpisy Slovenskej republiky. 

	 Členstvo Slovenska v INTERPOL-e možno považovať za nezastupiteľné, prospešné a efektívne.  V roku 2009 bolo na Národnú ústredňu INTERPOL v Bratislave zaslaných 34 322 žiadostí a odoslaných 15 561 dokumentov zahraničným a slovenským partnerom. V decembri 2009 bolo na základe dožiadania  Interpolu Rím na území SR zadržaných 78 podozrivých obrazov, pričom celá akcia od podania žiadosti až  po ich zaistenie trvala do 24 hodín. V súčasnosti má do databázy Interpolu v Lyone prístup 11 400 policajtov zo SR, kde môžu lustrovať v databáze osôb, odcudzených motorových vozidiel a odcudzených i stratených dokladov. Prostredníctvom Interpolu Bratislava bolo v roku 2008 realizovaných 29 extradícií páchateľov trestnej činnosti a v roku 2009 celkom 46 extradícií.

Zástupca Slovenskej republiky je členom Európskeho výboru INTERPOLu, pričom sa priamo podieľa na príprave politiky, koncepcie a stratégie činnosti na európskej úrovni v tejto medzinárodnej organizácií. SR okrem pravidelného príspevku do rozpočtu organizácie uhrádza 1 600,- USD ako pravidelný mesačný príspevok za prenos dát cez sieť I – 24/7.

Európsky policajný úrad (EUROPOL)

EUROPOL je dynamická medzinárodná organizácia, ktorej koncepcia a rozvoja architektúre vnútornej bezpečnosti EÚ sú diskutované na rôznych fórach. Slovensko sa bude musieť prispôsobiť tomuto trendu a byť pripravené podieľať sa na plnení širokého spektra úloh. Policajný zbor v centrále EUROPOL-u v Haagu zastupujú dvaja styční dôstojníci.

 	Výmena informácií s medzinárodnou organizáciou Europol a členskými krajinami sa uskutočňuje v rámci príslušných útvarov Policajného zboru SR a tiež v rámci niektorých organizácií pri presadzovaní práva v Slovenskej republike. Informácie sú aj legislatívneho zamerania či technologického charakteru. 

         	V uplynulom roku bol zaznamenaný dynamický nárast výmeny informácií, ktorý bol ovplyvnený aj prijatím eura v Slovenskej republike. V roku 2009 prijala Slovenská republika cez Národnú ústredňu EUROPOL-u 5766 žiadostí od zahraničných partnerov a slovenské policajné orgány odoslali 2612 dokumentov s požiadavkami na výmenu informácií. Ako príklad úspešnej spolupráce cez EUROPOL možno uviesť spoločnú operáciu TYPHON v roku 2009, ktorá sa zamerala na detskú pornografiu šírenú cez internet.
 	 Členstvo Slovenska v EUROPOL-e vyplýva z právneho poriadku EÚ. Slovenská republika prispievala do rozpočtu EUROPOL-u pravidelný príspevok, od roku 2010 sa bude financovanie EUROPOL-u zabezpečovať z komunitárneho rozpočtu.

Úrad Vysokého komisára OSN pre utečencov (UNHCR) 

         	UNHCR bol vytvorený v roku 1950 Valným zhromaždením OSN v rámci úsilia medzinárodného spoločenstva zameraného na zabezpečenie ochrany a pomoci utečencom. V súčasnosti je UNHCR jednou z najväčších humanitárnych organizácií, ktorá počas svojej existencie poskytla pomoc vyše 50 miliónom utečencom. Odborným gestorom spolupráce s UNHCR je Migračný úrad Ministerstva vnútra SR (MÚ MV SR). Spolupráca medzi UNHCR a MÚ MV SR vyplýva priamo zo zákona č. 480/2002 Z.z. o azyle a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov  (ďalej len „zákon o azyle“). 
         	Regionálny Zastupiteľský úrad UNHCR so sídlom v Budapešti  pôsobí od 1. júla 2006 ako zastrešujúci orgán pre strednú Európu a zastrešuje 7 krajín: Bulharsko, Českú republiku, Maďarsko, Poľsko, Rumunsko, Slovenskú republiku a Slovinsko. V rámci Slovenskej republiky vykonáva činnosť  Úrad Vysokého komisára OSN pre utečencov v SR.

        	Vzájomná spolupráca prebieha najmä v rámci tzv. multifunkčných tímov, ktoré boli vytvorené v roku 2005 a ich úlohou je vzájomnou spoluprácou napomáhať riešeniu  prípadných problémov v azylových systémoch. MÚ MV SR pravidelne poskytuje finančné prostriedky zo štátneho rozpočtu na prenájom priestorov Úradu UNHCR v SR v Bratislave. UNHCR usporadúva školenia a odborné stretnutia v oblasti azylovej problematiky, na ktorých sa zúčastňujú aj zástupcovia MÚ MV SR a finančne prispieva na ich účasť. 

Pod záštitou UNHCR sa v roku 2008 uskutočnili dva tzv. okrúhle stoly o systéme zabezpečovania informácií o krajinách pôvodu, ktoré spojili všetkých expertov pracujúcich s informáciami o krajinách pôvodu v SR. V multilaterálnej spolupráci s UNHCR sa MÚ MV SR podieľa aj na hodnotení začleňovania žiadateľov o azyl a utečencov v Slovenskej republike s ohľadom na ich vek, pohlavie a iných rozdielností v strednej Európe.         Prostredníctvom týchto informácií sa má podporiť rodová rovnosť a lepšie obhajovanie práv žiadateľov o azyl a utečencov. 

Pri príležitosti svetového dňa utečencov sa uskutočnili v zariadeniach MÚ MV SR aktivity (športovo-kultúrne podujatia) pre žiadateľov o azyl  financované z technickej pomoci v rámci Európskeho fondu pre utečencov. Slovenská republika sa pravidelne zúčastňuje na zasadaniach Stáleho výboru UNHCR a Výkonného výboru UNHCR (EXCOM).

Slovenská republika sa bude uchádzať o členstvo v EXCOM, ktoré nemá vplyv na finančné záväzky, keďže rozpočet UNHCR je financovaný členskými krajinami OSN výlučne na dobrovoľnej báze. Výhodou členstva SR bude prístup k všetkým substantívnym informáciám UNHCR a možnosť podieľať sa na rozhodnutiach týkajúcich sa finančných a programových záležitostí fungovania UNHCR.

Dňa 20. júla 2009 bola podpísaná tripartitná Dohoda medzi vládou SR, UNHCR a IOM o humanitárnom transfere utečencov, ktorí potrebujú medzinárodnú ochranu, cez Slovenskú republiku. V auguste 2009 Slovenská republika prijala podľa tejto tripartitnej dohody na dobu 6 mesiacov 98 palestínskych utečencov. Ich pobyt na našom území je dočasný, po uplynutí šiestich mesiacov budú presídlení do tretích krajín. 

         	Slovenská republika uhrádza do UNHCR dobrovoľný príspevok. Na nájomné a ďalšie služby prispela v roku 2008 sumou 10 709,09,- EUR,- a v roku 2009 sumou 105,12,- EUR 

Medzinárodná organizácia pre migráciu (IOM)

IOM je hlavnou medzivládnou organizáciou na poli migrácie, ktorá vznikla v roku 1951 a sídlo má v Ženeve. Pomáha zabezpečiť systematickú migráciu, podporuje medzinárodnú spoluprácu v oblasti migračných problémov, pomáha pri hľadaní praktických riešení týchto problémov a poskytuje humanitárnu pomoc migrantom v núdzi. Ústava IOM jasne potvrdzuje spojenie medzi migráciou a hospodárskym, sociálnym a kultúrnym rozvojom, ako aj so slobodou pohybu osôb. IOM pracuje v štyroch širokých oblastiach: migrácia a rozvoj, uľahčenie migrácie, regulácia migrácie a adresovanie nútenej migrácie.

Na území Slovenskej republiky sa realizácia dobrovoľných návratov začala podpisom Dohody o spolupráci medzi Ministerstvom vnútra SR a Medzinárodnou organizáciou pre migráciu z 20. augusta 1998 o pomoci pri návrate neúspešných žiadateľov o azyl a ilegálnych migrantov do krajiny pôvodu. Z uvedenej dohody vyplynulo, že kompetentným orgánom vo veci dobrovoľných návratov cudzincov do krajiny pôvodu sa stal Úrad hraničnej a cudzineckej polície MV SR. Spolupráca s IOM je prínosom predovšetkým s ohľadom na špecifické podmienky návratov do niektorých krajín, kde je potrebná medzinárodná koordinácia a spolupráca medzi krajinami pôvodu, tranzitnými a cieľovými krajinami. 

         	V oblasti dobrovoľných návratov sa ÚHCP MV SR v roku 2008 a 2009 podieľal na implementácii projektov spolufinancovaných z fondov Európskej únie. Cieľom projektov bolo poskytovanie prostriedkov na posilnenie dobrovoľných návratov a harmonizácia postupov s politikou Európskej únie. Primárnou cieľovou skupinou projektu aktívne participujúcou na projektových aktivitách boli pracovníci IOM Bratislava. V roku 2008 participovali na 98 asistovaných návratoch a v roku 2009 (údaj platný k 4. decembru 2009) to 84 asistovaných návratov. Slovenská republika prispieva do rozpočtu IOM okrem členského príspevku aj príspevkom na nájomné v roku 2008 a 2009 sumou vo výške 9.958,18,- EUR. 

Medzinárodné centrum pre rozvoj migračnej politiky (ICMPD)

         	ICMPD, medzivládna organizácia so sídlom vo Viedni, bola založená v roku 1993 z iniciatívy Švajčiarska a Rakúska. Ide o konzultatívne fórum pre vlády v 40 krajinách, ktoré sa zameriava na prevenciu nelegálnej migrácie a kreovanie vhodného systému pre legálnu migráciu v európskom regióne. Jej cieľom je vytvárať ucelené, inovatívne a trvalo udržateľné migračné politiky a pôsobiť ako servisné stredisko medzi vládami a organizáciami v Európe.

Slovenská republika oficiálne pristúpila k dohode medzi Švajčiarskom a Rakúskom o zriadení a činnosti Medzinárodného centra pre rozvoj migračnej politiky v roku 2006. ICMPD sa významne podieľa na organizovaní stretnutí pracovných tímov Budapeštianskej skupiny, ako aj Riadiaceho výboru ICMPD, na ktorých sa zúčastňujú príslušní zástupcovia MV SR. Stretnutia slúžia na zabezpečenie výmeny osobných skúseností a poznatkov. V ICMPD máme zastúpenie na poste predstaviteľa pre vonkajšie vzťahy. Nad rámec členského príspevku sme prispeli na projekt Budovanie migračných partnerstiev 10.000 USD.

         	Slovenská republika sa v súčasnosti zúčastňuje na projekte GDISC ERIT, ktorý je zameraný na podporu kapacít migrácie a azylu na Ukrajine. Spolupracuje i na projekte DCIM: Zber dát a manažment informácií, do ktorého sa zapojila kancelária podpredsedu vlády a ministra vnútra SR. Do projektu v oblasti riadenia hraníc - Posilnenie kapacít a spolupráce v boji proti falošným a sfalšovaným dokumentom na hranici Moldavsko - Rumunsko a projektu „Budovanie migračných partnerstiev“ sa zapojil Úrad hraničnej a cudzineckej polície MV SR. 

9. Ministerstvo zdravotníctva SR (MZ SR)

	Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky, ako ústredný orgán štátnej správy, má vymedzenú pôsobnosť v 19 zák. č. 575/2001 Z.z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy hlavne v oblasti zdravotnej starostlivosti a ochrany zdravia, zdravotného poistenia, vzdelávania zdravotníkov, liečebných kúpeľov, cenovej politiky v zdravotníctva a kontroly zákazu biologických zbraní.
   
Svetová zdravotnícka organizácia (WHO)

 	 WHO je špecializovaná organizácia OSN, ktorá sa zameriava na ochranu svetového zdravia a vznikla na návrh Brazílie a Číny. Pri jej  založení stálo 61 signatárskych krajín, medzi nimi aj bývalé Československo, ktoré podpísali Ústavu WHO, ktorú 7. apríla 1948 ratifikovalo 26 štátov. Tento dátum sa oslavuje Svetový deň zdravia. WHO vypracováva a riadi politiku jej členov na základe ich požiadaviek a potrieb. Poskytuje odbornú konzultáciu a pomoc v oblasti zdravia, podporuje výskum nových vakcín a liekov a stimuluje rozvoj nových technológií. Jej odborníci pomáhajú v regiónoch vypracovávať národné stratégie a politiky zdravia, dohliadajú na ich implementáciu a dodržiavanie zákonov a medzinárodných noriem.

Význam členstva SR v podobe realizovaných projektov a možnosti uplatnenia expertov SR a technickej pomoci  je vysoko relevantná. Spolupráca medzi WHO a Slovenskej republiky sa realizuje na báze dvojročných programov. Od 1. januára 2008 sa plnila Dohoda o spolupráci medzi MZ SR a Regionálnym úradom WHO pre Európu na roky 2008/2009 (Biennial Collaborative Agreement - BCA 2008/2009). Spolupráca bola zamerané na posilňovanie zdravotníckeho systému a zlepšenie jeho reakcie na závažné neprenosné ochorenia vrátane podpory zdravého životného štýlu. Na realizácii priorít tejto dohody sa zúčastnili okrem MZ SR a Úradu verejného zdravotníctva SR aj regionálne úrady verejného zdravotníctva a Úrad splnomocnenca vlády SR pre rómske komunity.

Úrad verejného zdravotníctva Slovenskej republiky plnil úlohy zamerané na riešenie priorít v oblasti revízie národnej stratégie pre nerovnosť v zdraví. Cieľom je ďalší rozvoj politiky v tejto oblasti, posilňovanie národného systému dozoru a laboratórnych kapacít pre prenosné ochorenia, zhodnotenie kapacít pre Medzinárodné zdravotné pravidlá (IHR) a ochrany zdravia detí pred rizikovými faktormi (CEHAPE). Okrem týchto aktivít v rámci BCA dohody vykonáva ÚVZ SR aktivity v spolupráci s WHO v oblasti medzinárodných projektov. Slovenská republika tiež predkladaním stanovísk a účasťou na dotazníkových prieskumoch prispieva k riešeniu aktuálnych prioritných oblastí WHO. Slovensko kladne reagovalo na požiadavky Globálnej iniciatívy WHO v oblasti odstraňovania detskej obrny a v spolupráci MZ SR, MZV SR a UNICEF bolo v auguste 2009 zabezpečené poskytnutie humanitárnej pomoci na odstraňovanie detskej obrny v Afganistane.

Rezervy v zapojení Slovenska do práce WHO sú determinované vyťaženosťou odborných   pracovníkov rezortu zdravotníctva. Z dôvodu šetrenia finančných prostriedkov sa globálne aktivity pokrývajú v zásade z hľadiska ich významu pre národnú implementáciu. 

SR sa v rokoch 2008 a 2009 úspešne podieľala na výkone funkcií spojených s členstvom v Stálom výbore Regionálneho výboru WHO pre Európu (SCRC), do ktorého bol zástupca SR zvolený na trojročné obdobie historicky po prvýkrát v r. 2007. Zástupkyňou Slovenska v danom orgáne je prorektorka Slovenskej zdravotníckej univerzity a dekanka Fakulty ošetrovateľstva a zdravotníckych odborných štúdií prof. PhDr. Dana Farkašová, PhD. 

Rámcový dohovor pre kontrolu tabaku (FCTC)

FCTC predstavuje v danej oblasti prvú celosvetovú dohodu väčšiny krajín sveta, ktorú dodnes ratifikovalo 152 štátov. Z hľadiska politického je to medzník v prijímaní ďalších opatrení s cieľom znižovania následkov, ktoré sú s tabakom spojené. Na druhej strane predstavuje dohovor legislatívne východisko pre prijímanie právnych noriem na ochranu nefajčiarov, podporu pre intervencie v oblasti vzdelávania o škodlivých účinkoch užívania tabakových výrobkov a poskytovanie špecifickej pomoci pre ľudí, ktorí sú závislí od tabaku. 

Slovenská republika plní úlohy súvisiace s ratifikáciou dohovoru a podieľa sa na tvorbe odporúčaní a protokolov k dohovoru (odporúčanie o ochrane nefajčiarov, odporúčanie na liečbu tabakovej závislosti, protokol o nelegálnom obchodovaní s tabakovými výrobkami, návrh Rady EÚ o prostredí bez tabakového dymu a iné). Význam členstva Slovenska v rámci Konferencie strán k dohovoru je preukázateľný aj vo forme nárastu riešených projektov, ktoré sa týkajú jednotlivých článkov dohovoru, najmä vzdelávania v oblasti prevencie fajčenia a kontroly tabaku. Prezentovanie našich stanovísk na pôde WHO patrí medzi najdôležitejšie prínosy členstva Slovenska na Konferencii strán k dohovoru. Sledovanie trendov v oblasti plánovania a výkony politiky kontroly tabaku a porovnávanie Slovenska predstavuje základ pre hodnotenie politiky kontroly tabaku na Slovensku, ktoré bude súčasťou druhej hodnotiacej správy o implementácii dohovoru na Slovensku. ÚVZ SR participoval na projekte WHO MPOWER WHO Global Report on the Global Tobacco Epidemic 2008. Výsledkom projektu je vydanie publikácie s rovnomenným názvom. 

Rezervy v zapojení SR do práce WHO a iných medzinárodných organizácií sú dané finančnými možnosťami rezortu v súvislosti s nákladmi na cestovanie a ubytovanie expertov zo Slovenska. Rezervy sú v tejto súvislosti veľké a SR by mohlo byť osobne zastúpené na viacerých odborných fórach, kde sa prerokúva problematika kontroly tabaku.

Dohovor o zákaze vývoja, výroby a skladovania biologických a toxínových zbraní a ich ničení (BWC)
	
Ide o jediné fórum zmluvných strán, ktoré má mandát na zaoberanie sa problematikou biologických zbraní. Slovenská republika je signatárom Dohovoru o zákaze vývoja, výroby a skladovania biologických a toxínových zbraní a ich ničení (BWC) a pravidelne sa zúčastňuje na zasadnutiach expertov a zasadnutiach zmluvných strán prostredníctvom národného orgánu pre biologické zbrane, ktorým je MZ SR. Každoročné stretnutie expertov členských štátov poskytuje možnosti prezentovať dosiahnuté pokroky. Prostredníctvom Stálej misie SR pri OSN v Ženeve je Slovensko angažované vo vysokej miere na činnosti súvisiacej s dohovorom BWC a predkladá odborné stanoviská a postoje v súlade so stanoviskami EÚ.  
	
Európska liekopisná komisia (ELK)

	Európska liekopisná komisia bola založená na základe čiastkovej dohody Rady Európy a pôsobí na pôde Rady Európy v Štrasburgu. Cieľom tejto komisie je príprava významného európskeho normatívneho dokumentu Európskeho liekopisu, ktorého účelom je harmonizácia noriem na kvalitu liekov záväzného pre 37 krajín vrátane Slovenska. V rokoch 2008 a 2009 sa naši nominovaní odborníci zúčastňovali na zasadnutiach komisie. 

	Praktickým výstupom je Slovenský liekopis, ktorý je prekladom textov Európskeho liekopisu a vytvára priaznivé prostredie pre farmaceutických výrobcov na export liečiv a liekov na európsky trh. Participácia firiem na agende ELK spočíva v poskytnutí informácií niektorými farmaceutickými spoločnosťami o plastových materiáloch používaných pre obaly na lieky. Informácie budú využité pre vypracovanie monografie expertmi ELK. Rezervy v zapojení SR do práce expertných skupín v rámci komisie sú v porovnaní s inými krajinami veľké. V období 2008 – 2009 pôsobil jeden expert za SR v skupine pre Vakcíny a séra. Limitujúcim faktorom pre zapojenie viacerých expertov do spolupráce je ekonomická otázka. 

10. Ministerstvo životného prostredia SR  (MŽP SR)

	Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky, ako ústredný orgán štátnej správy, má vymedzenú pôsobnosť v 16 zák. č. 575/2001 Z.z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy hlavne v oblasti tvorby a ochrany životného prostredia vrátane vodného hospodárstva, ochrany ovzdušia, ekológie a odpadového hospodárstva, geologického výskumu, ochrany ohrozených druhov živočíchov a rastlín. 

      Svetová meteorologická organizácia (WMO)

      	Svetová meteorologická organizácia bola založená už v roku 1873 (ako IMO) a WMO vznikla v roku 1950 a  o rok neskôr sa stala odbornou organizáciou OSN pre meteorológiu. Hlavnými princípmi WMO sú solidarita a slobodná výmena dát. Umožňujú uskutočnenie spoločných aktivít svetovej komunity bez ohľadu na rozdielnu technickú a organizačnú úroveň hydrometeorologických služieb jednotlivých štátov.

	Slovensko profituje z uvedených aktivít WMO. Členstvo nám umožňuje prístup k potrebným meteorologickým, klimatologickým, hydrologickým údajom, produktom a informáciám a metodickému zabezpečeniu základných aktivít SHMÚ. Umožňuje prístup aj k rozvoju výskumu, zapojenie do celoeurópskych a celosvetových aktivít v oblasti tvorby metodík hydrologickej a meteorologickej služby, zapojenie do výskumných aktivít pre nás dôležitých. Členstvo Slovenska vo WMO umožňuje ovplyvňovanie politiky WMO na globálnej úrovni, ale hlavne na úrovni technických komisií podľa našich potrieb. 

SHMÚ bol začlenený do skupiny v rámci Regionálnej asociácie pre Európu  (RA VI) European Climate Assessment & Dataset, kde sa tvoria koncepty databáz a klimatických hodnotení. Predstavitelia SHMÚ sa zúčastnili na tretej Svetovej klimatickej konferencii, kde boli akceptované ich prezentácie. Stanica Chopok sa stal prvou slovenskou regionálnou stanicou s pravidelným monitorovaním kvality ovzdušia a atmosférických zrážok, ktorá bola začlenená do dvoch medzinárodných programov EMEP a GAW/WMO.

Slovenská republika má zastúpenie v sekretariáte WMO v osobe vedúceho divízie pozorovacích systémov a experta v kancelárii pre plán programu WIGOS. Ďalší experti SHMÚ pracujú v odborných komisiách a pracovných skupinách organizácie. 

Európska organizácia pre využívanie meteorologických družíc (EUMETSAT)

EUMETSAT vznikol za účelom rozšírenia spolupráce medzi západnými krajinami v oblasti družicovej meteorológie, predpovedí počasia, monitoringu klímy a detekcie globálnych klimatických zmien. Vstupom do EUMETSAT-u pripojujú členské krajiny svoj finančný a odborný potenciál k plneniu tohto poslania. 

EUMETSAT, ako jedna z najvýznamnejších európskych organizácií, zohráva aktívnu úlohu pri plnení relevantných aspektov programov Európskej únie a rozvíja partnerstvo s Európskou komisiou. Satelitné dáta majú veľký význam nielen pre bezpečnosť obyvateľstva, ale aj pre vojenské aplikácie, zvlášť pre členov NATO. Slovensko bolo prvým kooperujúcim štátom a aj prvým plnoprávnym členom z tejto skupiny krajín rozšírenej EÚ.

Významnú oblasť využitia satelitných informácií tvorí príprava krátkodobých predpovedí počasia (na niekoľko hodín aj pre relatívne malé regióny). Tieto výstupy sa uplatňujú pri riadení leteckej dopravy a pri predpovedi živelných pohrôm, povodní atď. 

Vývoj a prevádzka satelitných systémov sú finančne náročné aktivity. Všeobecne sa však investície v tejto oblasti považujú za vysoko efektívne, čo potvrdzuje nepriamo aj členstvo všetkých ekonomicky významných krajín Európy v EUMETSAT-e. 

Slovenská republika (SHMÚ) sa zúčastňuje na projekte Hydrologický SAF (H-SAF). Hlavným ekonomickým výsledkom tohto projektu je, okrem získaných 60 000,-EUR na expertízy, dostupnosť nových operatívnych produktov pre všetkých riešiteľov v operatívnej fáze projektu. Na SHMÚ bol vyvinutý programový balík na spracovanie družicových informácií s geostacionárneho systému MSG. Tento balík bol prostredníctvom EUMETSAT-u poskytnutý ako pomoc ukrajinskému hydrometeorologickému ústavu.  

EUMETSAT uzatvára každoročne kontrakty s externými firmami v rozsahu 90 % rozpočtu organizácie. Len plnoprávni členovia EUMETSAT-u sú autorizovaní zúčastňovať sa verejných obstarávaní, organizovaných EUMETSAT-om. Plnoprávne členstvo preto otvára cestu domácim firmám členského štátu uplatniť sa pri plnení zákaziek.

 	Slovensko má  rezervy v zapojení sa do práce organizácie a očakáva sa vyššia zainteresovanosť vedeckej základne zo SAV a vysokých škôl na projektoch EUMETSAT-u, taktiež sú rezervy pri zapojení podnikateľskej sféry v oblasti kozmického vývoja. 

Spoločná organizácia INTEROCEANMETAL (SO IOM)

Medzinárodná vládna organizácia Interoceanmetal (IOM) sa zaoberá vyhľadávaním, prieskumom a prípravou priemyselného využitia polymetalických konkrécií (meď, mangán, nikel, kobalt) ťažených z morského dna. Interoceanmetal bol založený v roku 1987 a sídli v poľskom Štetine. Jeho členmi sú Česká republika, Slovensko, Poľsko, Bulharsko, Kuba a Rusko. Medzinárodná organizácia Interoceanmetal je podriadená režimu Dohovoru OSN o morskom práve a úzko spolupracuje s Medzinárodným orgánom pre morské dno. 

SO IOM je vlastníkom licencie na vyhľadávanie polymetalických kovov na ploche 75 000 km^2 v oblasti medzi Havajskými ostrovmi a Strednou Amerikou, kde sa predpokladá aj najväčšia koncentrácia týchto kovov. Okrem SO IOM tú majú prieskumné územia Japonsko, Francúzsko, Čína, NSR, Južná Kórea a Rusko (ako samostatný subjekt). Koncentrácia týchto krajín do jednej oblasti nie je náhodná, ale zodpovedá strategickej významnosti tohto územia. Slovenská republika sa tak dostala do pozície pionierskeho investora, podnikajúceho v oblasti Tichého oceánu. Ako suchozemská krajina sme spoločne s Českou republikou jediní, ktorí vyvíjajú takéto prieskumné aktivity v tomto území. Výskumy potvrdzujú, že sa v morskom dne nachádzajú polymetalické kovy patriace k dôležitým priemyselným surovinám využívané v hutníckom a technickom priemysle, ktoré bude môcť využívať pre svoj priemyselný rozvoj.  V organizácií SO IOM pracuje slovenský expert na výpočet zásob.

V roku 2010 bude Slovenská republika predsedníckou krajinou SO IOM, vedenie predsedníctva je poverený splnomocnenec vlády Slovenskej republiky v organizácií SO IOM, generálny riaditeľ geológie a prírodných zdrojov Ministerstva životného prostredia SR. 

Medzinárodná organizácia pre morské dno (ISA)

Organizácia ISA sídli v Kingstone na Jamajke a v otázkach využívania pevných nerastných surovín z morského dna reprezentuje správcu a zákonodarcu. Táto organizácia prideľuje záujemcom o ťažbu prieskumné územia a zároveň vytvára podklady, na základe ktorých sa stanovia pravidlá pre ťažbu, využitie a ochranu morského dna. V súčasnosti táto organizácia združuje 157 krajín, kde Slovenská republika prostredníctvom SO IOM zohráva dôležitú úlohu. V roku 2010 je prísľub, že SR sa stane členom medzinárodného predsedníctva ISA. Členstvo v organizácií ISA úzko súvisí s aktivitami v SO IOM. Rovnako je podriadená režimu Dohovoru OSN o morskom práve z roku 1982.

11. Úrad jadrového dozoru SR (ÚJD SR)

	Úrad jadrového dozoru je ústredným orgánom štátnej správy pre oblasť jadrového dozoru (§ 29 ods. 1 zák. č. 575/2001 Z.z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy) vrátane dozoru nad bezpečnosťou jadrových zariadení.

Medzinárodná organizácia pre atómovú energiu (MAAE)

	Medzinárodná agentúra pre atómovú energiu je medzinárodná vládna organizácia, ktorá dohliada a ustanovuje pravidlá na mierové využívanie jadrovej energie. Medzi kľúčové úlohy agentúry patrí aj podpora rozvoja využívania jadrovej energie na mierové účely. MAAE poskytuje pôdu pre spoluprácu v oblasti jadrových technológií. Neoddeliteľnou súčasťou rozvoja medzinárodnej spolupráce pri mierovom využívaní atómovej energie je poskytovanie technickej pomoci prostredníctvom MAAE. Je tiež orgánom na kontrolu Zmluvy o nešírení jadrových zbraní (NPT - 1968). MAAE bola založená 29. júla 1957 s hlavným sídlom vo Viedni a v súčasnosti má 137 členských štátov. 

	Spolupráca Slovenska a MAAE v oblasti technických projektov pokračovala v roku 2009 v troch národných a 30-ich regionálnych a interregionálnych projektoch formou účasti na workshopoch, tréningových kurzoch a technických stretnutiach, zabezpečovaním odbornej pomoci expertov a dodávky zariadení a koordinovaním projektov. Získané finančné prostriedky z projektov vo forme grantov a darov možno odhadnúť na 12 mil. Sk ročne.

 V rokoch 2008 a 2009 sa na Slovensku školilo na krátkych vedeckých pobytoch a stážach viac ako 30 pracovníkov dozorov,  jadrových elektrární a vedecko-výskumných pracovísk najmä z rozvojových krajín. Vedecké pobyty a stáže sa zameriavali na úlohu jadrového dozoru, otázky jadrovej a radiačnej bezpečnosti, nakladania s jadrovými odpadmi, legislatívu, bezpečnostné analýzy a prevádzkovanie jadrových elektrární, ako aj otázky spojené s vedeckým výskumom v rôznych vedných oblastiach s využitím jadrových techník. Cieľom ÚJD v oblasti technickej spolupráce je prechod na aktívnu zahraničnú pomoc, pri ktorej sa poskytujú vedecké návštevy, konzultácie s expertmi, workshopy pre krajiny s podobným jadrovým programom ako má SR. 

Na pozvanie Slovenskej republiky sa konala (október 2009 v Maťovciach (železničný priechod Slovensko - Ukrajina) expertná misia MAAE, ktorá vyhodnotila bezpečnosť ukrajinského železničného vlakového inšpekčného systému (skenera). Správa potvrdila radiačnú bezpečnosť skenera a tým aj ochranu rušňovodičov. 

Zmluva o všeobecnom zákaze jadrových skúšok (CTBTO)

	CTBT zakazuje akékoľvek jadrové výbuchy. Text CTBT prijalo 50. VZ OSN rezolúciou č. 50/245 dňa 10. septembra 1996. Zmluva bola otvorená na podpis dňa 24.9.1996. Prijatie CTBT malo byť aktuálnym vyvrcholením snáh medzinárodného spoločenstva o zákaz jadrových skúšok a výbuchov. Na nadobudnutie platnosti CTBT je potrebná ratifikácia 44 krajín uvedených v prílohe II zmluvy (tzv. „Annex II countries“), čo predstavuje neštandardný prvok z hľadiska nadobúdania platnosti medzinárodných zmlúv v oblasti kontroly zbrojenia, odzbrojenia a nešírenia. Nadobudnutie platnosti CTBT umožní vznik Organizácie Zmluvy o všeobecnom zákaze jadrových skúšok (CTBTO), čím medzinárodné spoločenstvo bude mať k dispozícii jedinečný globálny systém pre monitorovanie a kontrolu toho, či nedošlo k uskutočneniu jadrovej skúšky. Na zasadnutí signatárskych štátov CTBT v New Yorku bola dňa 19.11.1996 prijaté rozhodnutie o vytvorení Prípravnej komisie CTBTO. Úlohou komisie je príprava nadobudnutia účinnosti CTBT, vrátane prípravy úplného fungovania jej verifikačného režimu v čase nadobudnutia platnosti zmluvy.

Vláda Slovenskej republiky uložila ÚJD zabezpečiť vykonávanie funkcie Národného orgánu pre styk s Organizáciou Zmluvy o všeobecnom zákaze jadrových skúšok, ktorá vznikne po nadobudnutí platnosti samotnej zmluvy so sídlom vo Viedni. V roku 2009 boli zabezpečované úlohy vyplývajúce zo záverov Prípravnej komisie Organizácie zmluvy a z rokovaní jej pracovných skupín. Po odbornej stránke sa ÚJD v roku 2009 aktívne zapájal do procesu prerokovávania operačného manuálu pre inšpekcie na mieste a hlavne na príprave a vykonaní veľkého medzinárodného cvičenia na Slovensku za účasti 50 expertov z celého sveta (cvičenie NG09 v Stupave a na Tureckom vrchu) s cieľom vykonať funkčný test  unikátnych mobilných zariadení na zisťovanie xenónu a argónu v poľných podmienkach. Dôležitým míľnikom v histórii zmluvy bola aj Konferencia v USA pre podporu nadobudnutia platnosti zmluvy v septembri 2009, ktorého sa zúčastnili aj zástupcovia ÚJD. 

Agentúra pre jadrovú energiu pri OECD (OECD/NEA)  

ÚJD SR koordinuje spoluprácu s Agentúrou pre Organizáciu pre hospodársku spoluprácu (OECD/NEA) a zabezpečuje plnenie našich záväzkov vyplývajúcich z tohto členstva. V roku 2009 sa naši zástupcovia zúčastnili na rokovaniach Riadiaceho výboru NEA (Steering Committee for Nuclear Energy). Slovenskí experti (ÚJD SR, Výskumný ústav jadrových elektrární , a.s., Ministerstvo hospodárstva SR, Úrad verejného zdravotníctva SR ) sa  aktívne zapájajú do činnosti jednotlivých výborov, pracovných a expertných skupín. Zástupcovia ÚJD sa zúčastnili na zasadnutiach Výboru pre aktivity jadrových dozorov (CNRA), Výboru pre bezpečnosť jadrových zariadení CSNI (a jeho pracovných skupín), Výboru pre aktivity jadrových dozorov (CNRA), Výboru pre bezpečnosť jadrových zariadení (CSNI), Výboru pre otázky manažmentu rádioaktívnych odpadov (RWMC) a Legislatívneho výboru (NLC) a zapojili sa aj do činnosti ďalších pracovných skupín, ktorých zameranie je v súlade s kompetenciami úradu. Naši experti spracovali rad dokumentov, ktoré slúžia ako podkladové materiály pre vyhodnotenia a odborné publikácie OECD/NEA. ÚJD pokračuje v participácii aj na činnosti vedecko-výskumného projektu Halden Reactor. 

12. Úrad pre metrológiu, normalizáciu a skúšobníctvo SR 
     (ÚNMS SR)

	Úrad pre metrológiu, normalizáciu a skúšobníctvo je ústredným orgánom štátnej správy pre oblasť technickej normalizácie, metrológie, kvality a posudzovania zhody (§ 30 ods. 1 kompetenčného zákona č. 575/2001 Z.z).

Medzinárodná organizácia pre legálnu metrológiu (OIML) 

Legálna metrológia zahŕňa všetky aktivity spojené s meraním, ktoré sú predpísané právnymi predpismi (požiadavky na meranie, stanovenie a používanie meracích jednotiek, požiadavky na meradlá a metódy merania, metrologická kontrola meradiel) a ktorých cieľom je zabezpečiť potrebnú úroveň dôveryhodnosti výsledkov meraní v štátom regulovanej sfére.
	
Medzinárodná organizácia pre legálnu metrológiu bola založená v roku 1955 na podporu globálnej harmonizácie postupov legálnej metrológie. Organizácia si postupne vybudovala celosvetovú technickú štruktúru, ktorá poskytuje svojim členom metrologické návody na prípravu národných a regionálnych požiadaviek, týkajúcich sa výroby a používania meracích zariadení v legálnej metrológii.  Je založená na medzivládnej dohode. Na jej práci sa podieľajú členské štáty, ktoré sa zúčastňujú rôznych technických aktivít a korešpondujúce štáty v postavení pozorovateľov. 

Slovenská republika je riadnym členom Medzinárodnej organizácie pre legálnu metrológiu od roku 1993. Ako súčasť bývalého Československa bolo Slovensko zakladajúcim členom OIML v roku 1955. Slovenská republika sa aktívne podieľa na činnosti technických výborov OIML, pričom vedie technický výbor OIML TC4 Etalóny a zariadenia na kalibráciu a overovanie.

Medzinárodný výbor pre legálnu metrológiu BIML reprezentuje sekretariát a hlavné sídlo OIML. Zabezpečuje každodenné aktivity a plánovanie dlhodobejších akcií OIML. BIML koordinuje a informuje členov CIML o technickej činnosti, ktorú vykonávajú technické výbory OIML (v súčasnosti ich je osemnásť), organizuje konferencie OIML a stretnutia výborov, riadi financovanie organizácie. Ďalšou kľúčovou úlohou BIML je vydávanie publikácií OIML. Patria sem odporúčania, dokumenty, slovníky a štvrťročného bulletiny. OIML vydáva medzinárodné odporúčania pre široký rozsah meradiel používaných pri ochrane životného prostredia, v bezpečnosti, v zdravotníckych a medicínskych aplikáciách. Poskytujú sa tak základné stavebné prvky metrologických systémov v týchto oblastiach, pričom sa v širokej miere premietajú do národných metrologických systémov.

Členstvo v OIML má pre národné hospodárstvo Slovenska veľký význam. Vďaka aktívnej účasti na práci OIML sa na Slovensku používa metrologický systém kompatibilný s celosvetovými pravidlami, čím sa zaistila dôvera v meraniach používaných v obchodnom styku.  Významná je účasť pri príprave dokumentov OIML, ktoré predstavujú predpisovú základňu pre mnohé druhy meraní, takže sa záujmy slovenských výrobcov a používateľov meradiel premietajú do medzinárodných normatívnych dokumentov.

Medzinárodný úrad pre váhy a miery (BIPM) 

Medzinárodný úrad pre váhy a miery bol založený na základe Metrickej konvencie, ktorá je diplomatickou zmluvou medzi 51 národmi. Splnomocňuje Všeobecnú konferenciu pre váhy a miery, Medzinárodný výbor pre váhy a miery a Medzinárodný úrad pre váhy a miery konať vo veciach svetovej metrológie. Týkajú sa najmä požiadaviek na etalóny a potreby demonštrovať zhodu medzi národnými etalónmi. 

BIPM organizuje aj vykonáva špičkový metrologický výskum. Zúčastňuje sa i organizuje medzinárodné porovnávania národných etalónov a pre členské štáty vykonáva kalibrácie na najvyššej úrovni. Metrická konvencia  a účasť na medzinárodných porovnávacích meraniach významne prispievajú k rozvoju vedy, techniky, priemyslu a obchodu zavedením a stálym zdokonaľovaním jednotného systému merania. Výsledky meraní BIPM publikuje v databáze, ktorá uvádza kalibračné a meracie možnosti (CMC) každého účastníckeho laboratória.

Slovenská republika sa na činnosti Metrickej konvencie zúčastňuje najmä prostredníctvom svojej národnej metrologickej inštitúcie - Slovenského metrologického ústavu (SMÚ). Zástupcovia SMÚ aktívne pôsobia v štruktúrach týchto poradných výborov BIPM: CCT - poradný výbor pre termometriu, CCM - poradný výbor pre hmotnosť a pridružené veličiny, CCL - poradný výbor pre dĺžku, CCPR - poradný výbor pre fotometriu a rádiometriu, CCQM - poradný výbor pre látkové množstvo. 

Význam účasti Slovenska v Metrickej konvencii spočíva v nadviazaní slovenskej metrológie na medzinárodnú úroveň. Vďaka uznávaniu neprerušeného reťazca medzinárodne akceptovaných meradiel (od pracovných meradiel po národné etalóny) sa výsledky meraní na Slovensku uznávajú aj pri medzinárodných transakciách a v rámci medzinárodného obchodu. Tým sa významným spôsobom prispieva k exportnej schopnosti slovenskej ekonomiky.

Stála medzinárodná komisia na skúšky ručných palných zbraní (C.I.P.)

C.I.P. zabezpečuje plnenie medzivládneho Dohovoru o vzájomnom uznávaní skúšobných značiek ručných strelných zbraní z 1. júla 1969. Dohovor je multilaterálnou dohodou 14 zmluvných strán a jeho depozitárom je Belgicko. Slovensko je riadnym členom tohto dohovoru od 20. septembra 1996. Návrh opatrení na vykonávanie tohto dohovoru bol schválený uznesením vlády SR č. 465 z 24. júna 1997. Súčasťou uznesenia bolo aj vymenovanie stálej delegácie Slovenskej republiky do C.I.P. a vedúceho tejto stálej delegácie, ktorým je predseda ÚNMS SR. ÚNMS SR plní funkciu národného sekretariátu C.I.P. V roku 2009 sa slovenská delegácia v C.I.P. zúčastnila na spoločnom zasadnutí Technického a Normotvorného výboru C.I.P. v Bruseli.

Členstvo v C.I.P. má hospodársky význam hlavne pre uznávanie skúšobných značiek a výsledkov skúšok úradného merania. Vytvárajú sa tak dobré podmienky pre podnikateľské subjekty v oblasti výroby a obchodu so zbraňami a strelivom pre civilnú potrebu. Aktívnou účasťou na rokovaniach jednotlivých podkomisií C.I.P. a priamou informovanosťou o dianí v oblasti zbraní a streliva (meranie tlaku nábojov, definícia kinetickej energie, homologizačné skúšky, medzilaboratórne skúšky, súčasti a kontrola streliva, nedeštruktívna kontrola zbraní, nové a revidované kalibre) sa zabezpečuje bezpečnosť používateľov zbraní. Oceňuje to aj Policajný zbor SR, pretože evidenčné útvary nemajú dostatočné kapacity ani technické možnosti na zákonom predpísané posudzovanie bezpečnosti zbraní na civilné použitie.

13. Úrad priemyselného vlastníctva Slovenskej republiky (ÚPV SR)

	Úrad priemyselného vlastníctva Slovenskej republiky („ÚPV SR“) je ústredným orgánom štátnej správy Slovenskej republiky pre oblasť priemyselného vlastníctva (§ 32 ods. 1 zák. č. 575/2001 Z.z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy). 

Svetová organizácia duševného vlastníctva (WIPO) 

 V roku 1893 sa vytvoril Spojený medzinárodný úrad na ochranu duševného vlastníctva, ktorý bol oficiálnym predchodcom Svetovej organizácie duševného vlastníctva. V roku 1974 sa WIPO stala špecializovanou organizáciou systému OSN. V roku 1996 sa  podpísaním zmluvy o spolupráci so Svetovou obchodnou organizáciou rozšírili jej právomoci. Jej chod zabezpečuje takmer 1000 zamestnancov z 95 štátov.

Poslaním WIPO je okrem zabezpečenia medzinárodnej ochrany výsledkov tvorivej duševnej činnosti občanov členských štátov aj ďalší rozvoj medzinárodného systému ochrany duševného a priemyselného vlastníctva (vynálezy, ochranné známky, dizajny, označenia pôvodu výrobkov), vrátane stimulácie inovačného myslenia, inovačnej politiky a tým aj ekonomického rozvoja členských štátov.

Vzhľadom na komplexnosť agendy WIPO spoluprácu s ňou zabezpečuje nielen Úrad priemyselného vlastníctva SR (oblasť práva priemyselného vlastníctva), ale aj Ministerstvo kultúry SR (oblasť autorského práva a práv súvisiacich s autorským právom) a Ministerstvo pôdohospodárstva SR (oblasť nových odrôd rastlín).

V závislosti od počtu prihlášok medzinárodných ochranných známok podaných do WIPO bol podiel na prerozdelenom zisku z poplatkov, ktorý WIPO poukázal v roku 2009 Úradu priemyselného vlastníctva SR (ÚPV SR) 542 590 € (suma je príjmom štátneho rozpočtu SR).  Príjmy do  štátneho rozpočtu sú aj z platieb administratívnych poplatkov.

Ďalšia návratnosť pre Slovensko je vo forme finančného a odborného zabezpečenia pri organizovaní podujatí pre slovenskú odbornú verejnosť (semináre, konferencie s tematikou ochrany inovácií) a to na národnej, regionálnej a tiež medzinárodnej úrovni. V máji 2009  bol zorganizovaný v priestoroch ÚPV SR odborný seminár na tému „Aktuálny vývoj a reformy v systéme medzinárodnej ochrany patentov. V niektorých prípadoch býva slovenským odborníkom hradená účasť na zahraničných podujatiach organizovaných WIPO. V roku 2009 to bola účasť na dvoch medzinárodných konferenciách a jednom pracovnom výbore. 

Účasť odborných pracovníkov ÚPV SR na zasadaniach odborných pracovných skupín a výborov na pôde WIPO je príležitosťou na prezentáciu nielen odborných stanovísk, ale aj dosiahnutých výsledkov v hospodárskej a právnej oblasti. Medzi aktivity WIPO patrí aj spolupráca a podpora malých a stredných podnikov v oblasti budovania a posilňovania ich inovačných kapacít. V tejto súvislosti inštitúcia organizuje rôzne odborné podujatia, na ktorých sa môžu uvedené subjekty zúčastniť. V rámci podpory vedy a výskumu prebieha projekt spolupráce s univerzitami - "WIPO University Initiative". Za slovenskú stranu sa na tomto projekte zúčastňuje Prírodovedecká fakulta UK Bratislava. Slovenská republika uhrádza do WIPO pravidelný členský príspevok.

Európska patentová organizácia (EPO)

EPO je medzinárodná regionálna organizácia zmluvných štátov so sídlom v Mníchove a pobočkami v Haagu, Berlíne a vo Viedni. EPO tvorí Európsky patentový úrad (EPÚ), ktorého základnou úlohou je udeľovanie patentov na základe  Európskeho patentového dohovoru platného pre všetky zmluvné štáty a Správna rada EPO, ktorá kontroluje činnosť Európskeho patentového úradu. Správnu radu tvoria zástupcovia zmluvných štátov - každý štát má jedného zástupcu, zväčša predsedu úradu priemyselného vlastníctva. Európska patentová organizácia má v súčasnosti celkom 36 štátov.  

Slovensko pristúpilo k EPO 1. júla 2002. Spoluprácu Slovenska s touto organizáciou zabezpečuje Úrad priemyselného vlastníctva SR. Udržiavacie poplatky za európsky patent sa platia podľa doby trvania platnosti európskeho patentu, a to odo dňa podania európskej patentovej prihlášky s účinkami pre Slovenskú republiku. Každý zmluvný štát platí Európskej patentovej organizácii za každý udržiavaný európsky patent v tomto štáte čiastku rovnajúcu sa pomernej časti tohto poplatku stanovenej Správnou radou Európskej patentovej organizácie,  v súčasnosti predstavuje 50%. V roku 2009  Slovenská republika zaplatila do EPO čiastku 287 846,-eur a rovnaká čiastka bola odvedená do štátneho rozpočtu SR.

Zástupcovia ÚPV SR sa plnoprávne podieľajú na riadení Organizácie v rámci rozhodovacieho procesu Správnej rady, Rozpočtového a finančného výboru, Výboru pre patentové právo a Pracovnej skupiny pre technické informácie. 

Spolupráca ÚPV SR s EPO sa aj v roku 2009 odvíjala od schváleného Národného akčného plánu (NAP) spolupráce ÚPV SR s EPO, v ktorom si úrad definoval ciele, očakávané výsledky, kritériá, garantov projektov, časový harmonogram a rozpočet. Cieľom celého programu je zvýšenie kvality registračného a udeľovacieho procesu, zlepšenie služieb poskytovaných verejnosti, vrátane elektronického prístupu k patentovým dokumentom. Experti Úradu priemyselného vlastníctva SR a odborná verejnosť majú možnosť zúčastňovať sa na vzdelávacích aktivitách poskytovaných Európskou patentovou akadémiou. 

Členstvo v EPO prispieva k vytváraniu predvídateľného a transparentného právneho prostredia priaznivého pre podnikateľskú činnosť, inovačné procesy na Slovensku a transfer nových  technológií, posilňuje záujem investorov rozvíjať svoje aktivity v SR a má kladný vplyv na postavenie Slovenskej republiky v európskom hospodárskom priestore. 

Záver

MZV SR sumarizovalo predkladaný materiál na základe podkladov garančných rezortov a úradov a tiež podľa vlastných poznatkov. Podiel Slovenskej republiky na činnosti medzinárodných organizácií je primeraný nášmu politickému, ekonomickému a personálnemu  potenciálu v rámci medzinárodného spoločenstva. Slovensko nielen vnútroštátne profituje z aktivít týchto medzinárodných organizácií, ale v mnohých prípadoch aj sa aktívne zapája do plnenia ich medzinárodných cieľov. Naši zástupcovia na rokovaniach medzinárodných organizácií sa usilujú napĺňať záujmy Slovenska na týchto fórach aj v koordinácii s krajinami EÚ. Aj mnohí slovenskí pracovníci v aparátoch medzinárodných organizácií sa (podobne ako úradníci z iných štátov) intenzívnejšie zaujímajú o aktivity Slovenska v rámci ich pôsobnosti.