Správa o zabezpečení súladu medzinárodných zmlúv hospodárskeho charakteru Slovenskej republiky so záväzkami, vyplývajúcimi z jej členstva v Európskej únii     a návrh postupu pri vytváraní bilaterálnej zmluvnej základne 

Jednou z priorít prístupového procesu SR do Európskej únie (ďalej len EÚ)  v rámci prijatých záväzkov v negociačnej kapitole č. 26 Vonkajšie vzťahy je zabezpečenie súladu medzinárodných zmlúv a dohôd  v oblasti obchodných a hospodárskych vzťahov (ďalej len „zmluvy“) s acquis communautaire, čo znamená ich zosúladenie so zmluvnou základňou EÚ v súlade s platnými princípmi spoločnej obchodnej politiky. Tento záväzok bol premietnutý i do zmluvy o pristúpení k EÚ, podpisom ktorej Slovenská republika potvrdila, že prevezme všetky princípy a pravidlá spoločnej obchodnej politiky EÚ.

Na základe uvedeného bol vláde Slovenskej republiky predložený Návrh postupu na zabezpečenie súladu medzinárodných zmlúv hospodárskeho charakteru Slovenskej republiky so záväzkami vyplývajúcimi z jej členstva v Európskej únii, ktorý vláda schválila dňa                   10. septembra 2003 svojím uznesením č. 858. V nadväznosti na toto uznesenie bol Národnej rade Slovenskej republiky predložený Návrh na vyslovenie súhlasu NR SR s ukončením platnosti niektorých medzinárodných hospodárskych zmlúv všeobecnej povahy SR, s ktorým národná rada vyslovila súhlas svojím uznesením č. 592 zo dňa 31. októbra 2003.

	V súlade s uvedenými uzneseniami sú predmetom harmonizácie zmluvnej základne dve skupiny zmlúv:

•	Zmluvy určené na modifikáciu, ktoré nie sú zlučiteľné s členstvom Slovenskej republiky v Európskej únii z pohľadu spoločnej obchodnej politiky EÚ a Slovensko prejavilo záujem o spoluprácu s cieľom podporovať vzájomné hospodárske vzťahy s niektorými krajinami.
Tieto zmluvy boli rozdelené na medzivládne a prezidentské. Aktuálny stav plnenia harmonizácie zmluvnej základne vo vzťahu k príslušným krajinám je uvedený v prílohe č. 1 a v prílohe č. 2.

•	Zmluvy určené na ukončenie platnosti, z dôvodu ich nezlučiteľnosti so záväzkami člena v EÚ. Zároveň ide o zmluvy, ktoré budú v rámci spoločnej obchodnej politiky nahradené zmluvami, ktoré má EÚ uzatvorené s príslušnou krajinou.
Tieto zmluvy boli tiež rozdelené na medzivládne a prezidentské. Aktuálny stav plnenia vo vzťahu k príslušným krajinám je uvedený v prílohe č. 3 a v prílohe č. 4.

	I. Informácia o postupe SR pri harmonizácii zmluvnej základne  
	
	V nadväznosti na definovaný zoznam zmlúv nezlučiteľných s právom EÚ,  Ministerstvo hospodárstva SR požiadalo Ministerstvo zahraničných vecí SR o zaslanie iniciačnej nóty všetkým príslušným krajinám. Predmetná nóta bola týmto krajinám zaslaná v júli 2003 a obsahovala informáciu o zámere Slovenskej republiky začať proces harmonizácie zmlúv uzatvorených medzi SR a danou krajinou, v nadväznosti na jej blížiaci sa vstup do EÚ. Zároveň sa uskutočnilo niekoľko rokovaní  zástupcov MH SR s predstaviteľmi niektorých krajín s cieľom dohodnúť a odsúhlasiť ďalší postup v rámci harmonizácie zmluvnej základne. Ďalším krokom bola písomná inštrukcia pre zamestnancov MH SR, vyslaných na obchodné oddelenia zastupiteľských úradov SR v zahraničí, obsahujúca ďalší postup v tejto záležitosti vo vzťahu k príslušnej krajine. 	Postup SR v rámci harmonizácie zmluvnej základne bol priebežne konzultovaný a odsúhlasený právnymi expertmi EK. Táto problematika bola tiež predmetom pracovných stretnutí EK s pristupujúcimi krajinami. 
	Po schválení vyššie uvedených materiálov vo vláde a Národnej rade SR boli návrhy na modifikáciu a ukončenie platnosti zmlúv oficiálne oznámené zmluvným partnerom verbálnou nótou prostredníctvom Ministerstva zahraničných vecí SR. Tento proces prebiehal kontinuálne v mesiacoch október až december 2003. Záverečné ustanovenia nóty obsahovali požiadavku o stanovisko druhej zmluvnej strany k návrhu SR. V prípade kladného stanoviska nóta a súhlasná odpoveď Ministerstva zahraničných vecí danej krajiny predstavujú dohodu o zmene, resp. ukončení platnosti zmluvy, ktorá nadobudne platnosť dňom vstupu Slovenskej republiky do Európskej únie. V prípade, že stanovisko danej krajiny nebolo kladné, resp. krajina neodpovedala, Slovenská republika prikročila k jednostrannej výpovedi.

	V tejto súvislosti je potrebné zdôrazniť, že Slovenská republika nemala záujem o primárne ukončenie platnosti zmlúv jednostrannou výpoveďou a preferovala ukončenie platnosti zmlúv na základe dohody s partnerom, v súlade s čl. 54 ods. b) Viedenského dohovoru o zmluvnom práve, podľa ktorého zánik zmluvy alebo odstúpenie niektorej strany od nej môže nastať kedykoľvek so súhlasom všetkých strán po porade s ostatnými zmluvnými štátmi.
 Ukončenie platnosti zmlúv, resp. ich modifikácia vzájomnou dohodou znamená, že takáto úprava nadobudne platnosť dňom vstupu SR do EÚ. V prípade jednostrannej výpovede musí SR postupovať v súlade s výpovednými lehotami tak ako sú uvedené v jednotlivých zmluvách. Vo viacerých prípadoch budú preto tieto výpovedné lehoty plynúť aj po vstupe SR do EÚ. 
Celý proces je realizovaný v súlade s  uznesením vlády SR č. 858/2003 a bude ukončený v mesiaci apríl 2004.

1. Zmluvy určené na zmenu (doplnenie)

	Na zmenu (doplnenie) bolo schválených celkom 39 medzivládnych a 2 prezidentské zmluvy. 

V kategórii medzivládnych zmlúv  sa počítalo s tým, že  rokovaniami sa upravia zmluvy tak, že sa z nich odstránia články, ktoré nie sú v súlade so spoločnou obchodnou politikou. Naším záujmom bolo ponechať si zmluvnú základňu v rovine hospodárskych zmlúv. Z rôznych dôvodov (strany nereagovali vôbec na slovenský návrh, resp. s ním nesúhlasili), len štyri dohody boli  zmenené v súlade s návrhom slovenskej strany (BĽR, ČĽR, Bielorusko,  Moldavsko), platnosť ďalších  piatich dohôd bola ukončená po vzájomnej dohode oboch strán (Austrália, Indonézia, Libanon, Mexiko, Jordánsko), v jednom prípade dohoda nenadobudla platnosť a SR navrhla pozastaviť ratifikačný proces (Brazília). V prípade Japonska bude dohoda zmenená po ukončení schvaľovacích procedúr s EK začiatkom mája t.r. V ostatných, t.j. v 28 prípadoch musela SR prikročiť k rozhodnutiu o jednostrannej výpovedi. Všetky výpovede budú zaslané  do 30. apríla  v súlade s výpovednými lehotami, čo znamená, že  budú plynúť i po         1. máji 2004. Jednotlivo  sú informácie  uvedené v prílohe č. 1. 

	Je potrebné zdôrazniť, že  v procese harmonizácie  slovenská strana pristupovala veľmi citlivo predovšetkým k tak významným partnerom, akými sú USA, Japonsko a Ruská federácia.   Napriek aktivitám vedúcich zastupiteľských úradov v týchto krajinách, ministerstva zahraničných vecí, ministerstva hospodárstva ako i konzultácií s Európskou komisiou ak sa nepodarí do konca mesiaca apríl 2004 dospieť ku vzájomnej dohode o modifikácii príslušných zmlúv (s výnimkou Japonska), bude tieto  potrebné jednostranne vypovedať. 

	V kategórii prezidentských zmlúv boli vládou SR odsúhlasené na zmenu zmluvy o obchode a plavbe s Ruskou federáciou a Ukrajinou, k dohode o ich zmene sa však napriek intenzívnym kontaktom nepodarilo dospieť. Po vzájomnej dohode s týmito krajinami a na základe stanoviska Ministerstva dopravy, pôšt a telekomunikácií SR bol preto listom ministra hospodárstva SR č. 1096/2004-001 zo dňa 14. apríla 2004 požiadaný predseda vlády SR predložiť Národnej rade SR návrh na ukončenie ich platnosti. V týchto  prípadoch sa nepodarí, vzhľadom na potrebu súhlasu Národnej rady SR, zaslať výpovede do l. mája 2004. 

	K zmluvám určeným na zmenu možno konštatovať, že sa zámer SR v očakávanom rozsahu nepodarilo realizovať. Viacero krajín nereagovalo na návrh slovenskej strany vôbec, resp. odporučilo ukončenie platnosti týchto dohôd, nakoľko dohody  uzatvorené s EK vytvárajú dostatočný priestor pre budúcu spoluprácu  a  vylúčením ustanovení nekonzistentných s acquis by mali dohody viac-menej formálny charakter.

	
	2. Zmluvy určené na ukončenie platnosti

Na ukončenie platnosti bolo navrhnutých celkom 150 medzivládnych a 21 prezidentských zmlúv. 

V kategórii medzivládnych zmlúv bolo ukončenie platnosti formou výmeny nót dohodnuté v 41 prípadoch.

V priebehu ukončovania platnosti  týchto  zmlúv (uvedených v prílohe č. 3) bolo vo vzájomnej komunikácii s partnermi zistené, že niektoré zmluvy zanikli splnením záväzkov z nich vyplývajúcich, resp. boli nahradené novou zmluvnou úpravou, alebo už nie sú platné. Celkom ide o 31 zmluvných dokumentov.

Ďalšiu kategóriu tvoria dohody o vývoze určitých textilných výrobkov zo SR do USA a Kanady, ktoré sú uzatvorené do 31. 12. 2004 bez možnosti výpovede. USA a Kanada nesúhlasia s ukončením ich platnosti pred týmto termínom. O tejto skutočnosti bola informovaná i Európska komisia na pracovnom stretnutí s pristupujúcimi krajinami k problematike medzinárodných zmlúv dňa 23. 3. 2004.  Ide o zmluvy, ktoré sú uzatvorené na základe textilnej dohody, ktorá v súlade s dohodou WTO ukončí platnosť k 31. 12. 2004, a tým automaticky skončí aj  platnosť oboch   dohôd.

Kanada ďalej navrhla SR a ďalším pristupujúcim krajinám ponechať v platnosti bilaterálne dohody o mierovom využívaní jadrovej energie. Tento návrh prerokovala s EURATOM-om s odôvodnením, že bilaterálne dohody obsahujú niektoré ustanovenia, ktoré nie sú pokryté dohodami Kanady s EURATOM-om. Pristupujúce krajiny, vrátane SR, predbežne s týmto návrhom súhlasili. Preto sa odporúča  vláde SR  s týmto návrhom súhlasiť a postupovať   v súlade s uznesením vlády č. 858/2003. Uvedená dohoda tak bude zmenená na základe znenia dohodnutého medzi Kanadou, EURATOM-om a pristupujúcimi krajinami tým spôsobom, že z nej budú vylúčené ustanovenia pokryté dohodami Kanady s EURATOM-om.

Z dôvodu urýchliť proces ukončovania bilaterálnych zmlúv bolo príslušným stranám navrhnuté ukončenie platnosti vzájomnou dohodou ku dňu vstupu SR do EÚ.  V prípadoch, keď strany nereagovali vôbec na slovenský návrh ukončiť platnosť zmlúv vzájomnou dohodou (celkom 74), musela SR prikročiť k rozhodnutiu o jednostrannej výpovedi. Z tohto dôvodu  budú aj v tejto kategórii viaceré výpovedné lehoty plynúť i po 1. máji 2004.   

K medzinárodným prezidentským zmluvám, ktorých platnosť je potrebné ukončiť prioritne ku dňu vstupu SR do EÚ, patria všetky preferenčné dohody. Tento záväzok je zakotvený v článku 6, odsek 10 Aktu o podmienkach pristúpenia SR a ďalších 9 štátov a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená EÚ. Na základe tohto ustanovenia musia nové členské štáty odstúpiť s účinnosťou odo dňa pristúpenia od všetkých dohôd o voľnom obchode s tretími krajinami, vrátane Stredoeurópskej dohody o voľnom obchode. Dohody o voľnom obchode sú zahrnuté v prílohe č. 4. V oblasti preferenčných dohôd bol doriešený vzťah k Českej republike (Zmluvou o zmene článku 38 Zmluvy medzi SR a ČR o vytvorení colnej únie) a v rámci Stredoeurópskej dohody o voľnom obchode (Dohodou doplňujúcou Stredoeurópsku dohodu o voľnom obchode). Vzhľadom na uvedené tieto nie sú zahrnuté  do prílohy č. 4 

Je možné konštatovať,  že preferenčné zmluvy  významným spôsobom menia obchodný režim medzi zmluvnými stranami a ich uplatňovanie aj  po vstupe SR do EÚ by spôsobilo vážne narušenie vykonávania spoločnej obchodnej politiky. Je dôležité, že  si SR svoje záväzky vo vzťahu k týmto zmluvám už splnila a zabezpečila ukončenie ich  platnosti k  1. 5. 2004.

I v kategórii prezidentských zmlúv určených na ukončenie platnosti v prípadoch, keď strany nereagovali vôbec na slovenský návrh ukončiť platnosť zmlúv vzájomnou dohodou (celkom 15), musela SR prikročiť k rozhodnutiu o jednostrannej výpovedi. Aj u týchto zmlúv budú výpovedné lehoty plynúť aj po našom vstupe do EU. 

II. Postup pri vytváraní novej bilaterálnej zmluvnej základne
  
Zmluvou o pristúpení k EÚ sa Slovenská republika zaviazala, že prevezme všetky princípy a pravidlá spoločnej obchodnej politiky EÚ. Spoločná obchodná politika EÚ vychádza z jednotných zásad, ktoré stanovuje článok 133 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva. Ide najmä o vzťah k úpravám colných sadzieb, uzatváraniu colných a obchodných dohôd, zjednocovaniu liberalizačných opatrení, vývojovej politike a opatreniam na ochranu obchodu. Významné právomoci a postavenie pri vytváraní, formulovaní stratégie a realizácii spoločnej obchodnej politiky má Európska komisia. V kompetencii EK je tiež rokovanie o medzinárodných zmluvách, upravujúcich podmienky obchodu. Členské štáty EÚ môžu uzatvárať dohody s tretími krajinami len v oblastiach, ktoré patria do ich kompetencie, t.j. dohody, ktorých predmet nepodlieha spoločnej obchodnej politike, napr. dohody o hospodárskej spolupráci. Uzatváranie týchto dohôd však tiež podlieha komunitárnej kontrole s cieľom vyhnúť sa riziku, že by dohody mohli odporovať spoločnej obchodnej politike EÚ. Kontrola sa realizuje formou konzultácií, cieľom ktorých je zabezpečiť súlad a zhodu záväzkov členských štátov voči spoločným politikám, najmä obchodnej politike.

Z uvedeného vyplýva, že každý bilaterálny alebo multilaterálny záväzok SR nad rámec spoločnej obchodnej politiky EÚ alebo ten, ktorý by akýmkoľvek spôsobom nepriaznivo ovplyvňoval jej fungovanie v rámci jednotného trhu, by znamenal porušenie záväzkov člena EÚ. 

Pre ďalšie uplatňovanie a uzatváranie zmlúv s tretími krajinami sú stanovené základné princípy a postupy Rozhodnutím Rady EÚ č. 69/494/EEC o postupnej štandardizácii dohôd vzťahujúcich sa na obchodné vzťahy medzi členskými štátmi a tretími krajinami a o rokovaní dohôd spoločenstva. Prihliada sa pritom najmä na nasledovné ustanovenia:

•	dohody nesmú vytvárať prekážku výkonu spoločnej obchodnej politiky,
•	dohody musia obsahovať odvolaciu klauzulu, s výpovednou lehotou 3- 12 mesiacov,
•	akákoľvek nekompatibilita dohôd navrhovaných na predĺženie s právom Európskeho spoločenstva musí byť odstránená,
•	ustanovenia, ktoré nie sú pokryté ustanoveniami dohôd Európskeho spoločenstva môžu byť ponechané, zároveň však nesmú nepriaznivo ovplyvňovať fungovanie spoločnej obchodnej politiky,
•	akým spôsobom a v akom rozsahu je premietnutá spolupráca s príslušnou krajinou do zmlúv, ktoré má EÚ uzatvorené, ako aj to, k akým zmenám dôjde vo vzťahu k teritóriu pristúpením k  týmto zmluvám,
•	ustanovenia zmlúv, ktorými je vytvorená spolupráca a režim vzájomného obchodu medzi EÚ a tretími krajinami.

Rokovanie o dohodách s tretími krajinami v oblasti obchodných vzťahov je v plnej kompetencii Európskej komisie, ktorá koná na základe súhlasu (mandátu) Rady EÚ, pričom spolupracuje so špeciálnym výborom pre otázky obchodnej politiky (Výbor 133). Členské krajiny môžu Európskej komisii predkladať návrhy na uzatvorenie takýchto dohôd.

	Pri rešpektovaní týchto všeobecných zásad a princípov budovania bilaterálne zmluvnej základne SR ako členskej krajiny EÚ v oblasti medzinárodnej hospodárskej spolupráce bude nutné aplikovať tento prístup:

1.	aktívne sa pripojiť k príprave  zmluvných dokumentov medzi EÚ a jednotlivými tretími krajinami (napr. USA, Japonsko, Kanada, atď.), resp. integračnými zoskupeniami (napr. Mercosur, ACP, atď);
2.	v nadväznosti na predchádzajúci bod orientovať teritoriálne budovanie bilaterálnej zmluvnej základne SR o hospodárskej spolupráci  na krajiny, s ktorými EÚ nemá uzatvorené dohody hospodárskeho charakteru a predstavujú pre SR potenciál pre zvyšovanie internacionalizácie slovenskej ekonomiky (napr. Afganistan, Irak atď.);
3.	obsah bilaterálnych zmlúv zameriavať na podporu a rozvoj odvetvovej spolupráce, predovšetkým v priemysle, transfer know-how, technickú a technologickú spoluprácu formou podpory vytvárania spoločných podnikov, výrobných kooperácií, realizácie investičných projektov a účasti slovenských podnikov na tendroch štátneho a verejného sektora;
4.	vo vnútri zmluvného priestoru EÚ  uzatvárať  bilaterálne rezortné zmluvy (dohody s partnerskými ministerstvami) s cieľom získavať skúsenosti členských krajín EÚ v oblasti podpory malého a stredného podnikania a v oblasti podpory internacionalizácie národnej ekonomiky, konkrétne:
a)	výmena informácií a nadobudnutých skúseností
b)	organizovanie odborných stáží, odborných stretnutí a seminárov 
c)	realizácia štúdií a expertíz, vzájomná výmena technológií a know-how 
d)	vzájomná podpora výrobkov a služieb efektívnymi formami ich propagácie 
e)	podpora partnerských vzťahov medzi zainteresovanými inštitúciami (obchodné a priemyselné komory, asociácie, podniky) a malými a strednými podnikmi 
f)	podpora obchodných partnerských vzťahov
5.	zvláštnu pozornosť venovať dohodám o spolupráci pri podpore a rozvoji cestovného ruchu

Záver

Z celkového počtu 212 zmluvných dokumentov bolo určených  na modifikáciu 39 medzivládnych a 2 prezidentské zmluvy. Z tohto počtu sa modifikovalo po vzájomnej dohode 5 dokumentov (vrátane Japonska), 5 bolo po vzájomnej dohode zrušených a 30 bolo zo strany SR jednostranne vypovedaných, pretože druhá strana nereagovala na oficiálne nóty s návrhom na modifikáciu. V jednom prípade zmluva ešte nenadobudla platnosť a ratifikačný proces bol pozastavený.

Na ukončenie platnosti bolo určených celkom 150 medzivládnych a 21 prezidentských zmlúv. Z tohto počtu bolo ukončených po vzájomnej dohode celkom 47 zmluvných dokumentov. Z  dôvodu neobdržania oficiálnej odpovede od druhej strany v stanovenom termíne SR pristúpila k jednostrannému vypovedaniu v 89 prípadoch. Ďalej  31 zmluvných dokumentov stratilo svoju platnosť vypršaním doby platnosti a  3 zmluvy nie je možné vypovedať (stratia platnosť k 31. decembra 2004). Jedna dohoda sa odporučila na zmenu, tak ako je to uvedené v časti 2. 

Z celkového počtu 212 zmluvných dokumentov je k 1. máju 2004 doriešených celkom 95 dokumentov. U zostávajúcich budú plynúť výpovedné lehoty aj po vstupe SR do EÚ, tak ako je to uvedené v priložených tabuľkách. Všetky výpovede  boli  prostredníctvom MZV SR zaslané príslušným krajinám do 1. mája 2004.

Uvedená tabuľka poskytuje celkový prehľad o harmonizácii zmluvnej základne. 

	Zmenené po vzájomnej dohode	Zrušené po vzájomnej dohode	Jednostranne vypovedané	Nie sú už platné alebo nenadobudli platnosť	Stratí platnosť vypršaním lehoty	Zostane v platnosti	
Medzinárodné zmluvy určené na zmenu	5	5	28	1	0	0	
Prezidentské zmluvy určené na zmenu	0	0	2	0	0	0	
Medzinárodné zmluvy určené na zrušenie	0	41	74	31	3	1	

Prezidentské zmluvy určené na zrušenie	0	6	15	0	0	0	

V prílohách 1 - 4 sú uvedené presné údaje  o ukončení platnosti jednotlivých zmlúv. Z tohto vyplýva, že platnosť bude končiť u  podstanej časti zmlúv v roku  2004, 13 zmlúv ukončí platnosť v roku 2005  a jedna v roku 2006. Uvedená skutočnosť bola notifikovaná EK s cieľom  zabezpečiť  akceptáciu procesu harmonizácie v súlade s článkom 6, bod 10 prístupovej dohody. 

Uplatňovaním týchto dohôd i po vstupe SR do EÚ, v súlade s ich výpovednými lehotami, nepredpokladáme vážnejšie problémy na spoločnom trhu. Dohody SR v prevažnej miere obsahujú nad rámec acquis poskytovanie doložky najvyšších výhod, ktorú však tretím krajinám poskytuje i EÚ, vrátane ďalších preferencií dojednaných v jej bilaterálnych dohodách.
 
V Akte o podmienkach pristúpenia SR a ďalších deviatich štátov a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená EÚ, článok 6, bod 10, sa SR zaviazala:

•	S účinnosťou odo dňa pristúpenia odstúpia nové členské štáty od všetkých dohôd o voľnom obchode s tretími krajinami vrátane Stredoeurópskej dohody o voľnom obchode.
•	Nové členské štáty prijmú v rozsahu nesúladu dohôd medzi jedným alebo viacerými novými členskými štátmi na jednej strane a jednou alebo viacerými tretími krajinami na strane druhej so záväzkami vyplývajúcimi z tohto aktu potrebné kroky na odstránenie vzniknutého nesúladu. Ak sa nový členský štát stretne s ťažkosťami pri úprave dohody uzavretej pred pristúpením s jedným alebo viacerými štátmi, odstúpi od tejto dohody v súlade s podmienkami v nej ustanovenými.

Na základe uvedeného je  záväzok SR  v kapitole 26 v oblasti medzinárodných zmlúv hospodárskeho charakteru do 1. mája 2004 splnený.