Author: agenda0
Company: agenda

Stratégia a technické kritériá na zavedenie 
pozemského digitálneho TV vysielania 
v systéme DVB-T na Slovensku

Úvod
Súčasná doba je z hľadiska televízneho vysielania na Slovensku, podobne ako v celej Európe, charakterizovaná
•	novými požiadavkami tvorcov TV programov na ďalšie vysielacie frekvencie,
•	vyčerpanosťou frekvenčného spektra, čo častokrát neumožňuje vyhovieť predošlej požiadavke. Analógové vysielanie je možné považovať za saturované,
•	rozširovaním mobilného príjmu (napr. v autách),
•	záujmom obyvateľstva o vyšší počet programov, pričom nároky na kvalitu signálu stúpajú,
•	snahou o znižovanie energetickej náročnosti zariadení. 
Uvedené problémy v značnej miere môže riešiť zavedenie nového systému TV vysielania, založeného na šírení digitálnych signálov. Pri pozemskom vysielaní sa tento systém označuje ako DVB-T (Digital Video Broadcasting – Terrestrial). Za hlavné výhody tohto systému je možné považovať najmä:
- omnoho efektívnejšie využívanie frekvenčného spektra (prenos niekoľkých programov v rámci jedného TV kanála a možnosť budovania tzv. jednofrekvenčných vysielacích sietí), 
- zníženie prevádzkových nákladov v prepočte na 1 vysielaný TV program, vrátane úspory elektrickej energie,
- možnosť prenosného a perspektívne aj mobilného príjmu,
- možnosť poskytovania aj iných služieb ako len prenosu TV programov.
Z hľadiska technického a z hľadiska možností predstavuje zavedenie digitálneho TV vysielania revolučný skok, v mnohom podobný náhrade gramofónových platní (analógové záznamy) nosičmi CD (digitálne záznamy), masovému rozšíreniu mobilných telefónov, prípadne zavedeniu rozhlasového FM vysielania v pásme veľmi krátkych vĺn (VKV) oproti dovtedajšiemu AM vysielaniu v pásme stredných vĺn.
Hneď na začiatku však treba povedať, že okrem technických a aplikačných výhod prináša nový spôsob vysielania aj nároky na finančné prostriedky. Preto digitalizácia musí pre vysielateľov, ale najmä pre divákov priniesť niečo nové, aby sa stala atraktívnou a aby jedna i druhá strana bola ochotná do novej technológie investovať. Podobne, ako takmer vo všetkých oblastiach telekomunikačnej a informačnej techniky, predstavuje digitalizácia aj pri televízii ekonomicky významnú cestu ku kvalitatívnemu i kvantitatívnemu zlepšeniu využívania finančných i frekvenčných zdrojov.     
Digitálne TV vysielanie nie je kompatibilné so súčasným analógovým vysielaním. V prípade využívanie dnešných stanovíšť vysielačov bude potrebné na vysielacej strane vymeniť celú technológiu, okrem budov a stožiarov a snáď aj vysielacích antén (ak tieto budú svojimi parametrami vhodné).  Na prijímacej strane (u diváka) sa vyžaduje doplnenie prijímača o tzv. „set-top box“, ktorý sa zapojí medzi prijímaciu anténu a dnešný TV prijímač. Ďalšou možnosťou, najmä pri nutnosti výmeny zastaralého TV prijímača, je nákup nového prijímača, ktorý má v sebe diel na digitálny príjem už vstavaný. O digitálne prijímače budú musieť byť doplnené aj hlavné stanice TV káblových rozvodov (TKR) a spoločných TV antén (STA).
Digitalizácia vysielania môže mať význam aj z hľadiska podpory domáceho priemyslu, obchodu, trhu a zamestnanosti, pretože si vyžaduje dostupnosť nových digitálnych prijímacích zariadení. Nová technológia predstavuje nové formy využitia a nové služby. Čím rýchlejšie sa digitalizácia uskutoční, tým skôr sa otvorí a rozšíri trh pre nové multimediálne služby. 
V neposlednom rade skorý nástup pozemského digitálneho TV vysielania na Slovensku zníži náskok, resp. zabráni zaostávaniu Slovenska v porovnaní s vyspelými európskymi krajinami, vrátane najbližších susedov. 
1	Základné charakteristiky analógového vysielania 
Za charakteristické vlastnosti dnešného analógového TV vysielania je možné považovať:
•	v jednom TV kanále sa prenáša jeden TV program,
•	na mnohých miestach (najmä v miestach bez priamej viditeľnosti na vysielač) dochádza k degradácii signálu spôsobeného mnohocestným šírením (v obraze vidieť tzv. „duchov“), nízkou úrovňou signálu (obraz je zašumený) atď.,
•	počas pohybu (napr. vozidla so zabudovaným TV prijímačom) je príjem veľmi nekvalitný, resp. nemožný,
•	kvalitný príjem analógového TV signálu je možný pomocou vonkajšej pevne zabudovanej antény (napr. ma streche domu), 
•	na pokrytie určitého územia sú potrebné vysielače s pomerne veľkým vyžiareným výkonom (na Slovensku až 600 kW),
•	susedné vysielače nemôžu kvôli možnému rušeniu vysielať na rovnakom TV kanále (ochranná vzdialenosť je závislá od výkonu vysielačov), čoho dôsledkom sú značné nároky na frekvenčné spektrum, 
•	pri vysielaní farebnej televízie (vzhľadom na požiadavku zlučiteľnosti so systémom pre čierno-biely príjem) principiálne dochádza k ovplyvňovaniu jasového signálu a signálu farby, čo spôsobuje skreslenie obrazu. 
2	Základné charakteristiky systému DVB-T
Systém DVB-T je systém pozemského digitálneho TV vysielania, vyvinutý v Európe. Toto vysielanie sa uskutočňuje v súčasne využívaných TV pásmach, s  rovnakou šírkou pásma TV kanála ako pre analógové vysielanie, pričom je možné použiť aj doterajšie prijímacie antény.
Za hlavné charakteristiky DVB-T je možné považovať najmä:
•	v jednom TV kanále je možné vysielanie viacerých TV programov (tzv. multiplexu, t.j. 3 až 6 TV programov),
•	možnosť prenosu niekoľkých sprievodných zvukov,
•	možnosť prenosu iných dátových tokov, napr. rozhlasové programy a toky ďalších služieb na účely zábavy alebo obchodu (napr. „Webcasting“, interaktívna televízia atď.),
•	pružná voľba kvality obrazu a zvuku (vrátane kvality tzv. televízie s vysokou rozlišovacou schopnosťou - HDTV),
•	vysoká bezpečnosť metód kódovania pre platené služby,
•	zlepšenie kvality príjmu najmä v oblastiach s odrazmi, ktoré sú pri analógovom prenose rušivé, pri digitálnom prenose sa však neobjavujú,
•	možnosť budovania tzv. jednofrekvenčných vysielacích sietí (SFN - Single Frequency Network), t.j. rovnaký multiplex programov sa vysiela sieťou vysielačov na jednej frekvencii, pričom tieto vysielače sa navzájom nerušia, ba naopak, za určitých podmienok podporujú. To má zásadný vplyv na úsporu frekvenčného spektra, ktoré je národným bohatstvom,
•	možnosť používať prenosné prijímače s jednoduchými anténami, napr. v pohybujúcich sa dopravných prostriedkoch,
•	na pokrytie územia postačujú vysielače s menším výkonom, čo má význam aj z hľadiska ekologického.
Z hľadiska zúčastnených strán prinesie teda nasledujúce výhody: 
•	pre divákov: zvýšenie počtu programov, možnosť vnútorného prenosného, prípadne mobilného príjmu, zvýšenie kvality obrazu a zvuku (odstránenie „sneženia“ a „duchov“) a poskytovanie doplnkových služieb. Predpokladom je investovanie do digitálnych prijímacích zariadení,
•	pre programové spoločnosti (vysielateľov): ušetrenie nákladov na vysielanie v prepočte na 1 program a ušetrenie prenosovej kapacity. Predpokladom je digitalizácia TV štúdií z hľadiska výstupného signálu,
•	pre prevádzkovateľov vysielacích sietí: ponuka vyšších prenosových kapacít pre mediálny trh. Predpokladom je získanie dostatočných investícií na vybudovanie vysielacej siete, 
•	pre priemysel: stimulácia dopytu po externých prijímačoch (set-top boxoch) a TV prijímačoch s integrovanými digitálnymi prijímacími blokmi, t.j. stimulácia výroby,
•	pre regulačný orgán telekomunikácií: optimálne využitie frekvenčného spektra vplyvom možnosti budovanie tzv. jednofrekvenčných sietí.
Z prevádzkového hľadiska sa však na celom prenosovom reťazci na rozdiel od analógového vysielania podieľajú 3 subjekty:
a)	vysielateľ, resp. poskytovateľ programových komponentov (TV spoločnosť, rozhlasová spoločnosť, poskytovateľ internetovských služieb atď.) - produkuje jeden alebo viac úplných programových komponentov, ktoré môžu formovať úplnú skladbu služby,
b)	prevádzkovateľ multiplexora - prijíma sadu programových komponentov od jedného alebo viacerých poskytovateľov programových komponentov a vytvára z nich multiplex signálov, ktoré sa majú následne vysielať v rámci jedného TV kanála,
c)	prevádzkovateľ vysielacej siete - vytvára a vysiela súbor DVB-T smerom k používateľovi (t.j. na prijímač).
DVB-T vzhľadom na možnosti a princípmi poskytuje z hľadiska plánovania pokrytia 4 druhy príjmu:
	a) Pevný príjem - príjem so smerovou anténou na streche budovy.
b) Prenosný príjem:
I) vonkajší - príjem s prenosným prijímačom s pripojenou alebo vstavanou anténou mimo budov s anténou vo výške max. 1,5 m nad zemou
II) vnútorný - príjem s pripojenou alebo vstavanou anténou vo vnútri budov vo výške max. 1,5 m nad podlahou miestnosti
c) Mobilný príjem – príjem počas pohybu so všesmerovou anténou umiestnenou max. 1,5 m nad zemou.
3	Stav zavádzania DVB-T v Európe a európske iniciatívy z oblasti DVB-T
Systém DVB-T bol začiatkom roka 2001 už v trvalej (t.j. nie experimentálnej alebo pilotnej) prevádzke vo Veľkej Británii (15.11.1998), Švédsku (1.4.1999) a Španielsku (2000). Najneskoršie do 1.9.2001 musí začať pravidelné vysielanie DVB-T vo Fínsku (dňa 23.6.1999 boli udelené licencie prevádzkovateľom 3 multiplexov). Do konca roka 2002 uvažujú so spustením trvalej prevádzky aj ďalšie štáty – Nemecko, Francúzsko, Holandsko, Taliansko, Portugalsko, možno aj Slovinsko a Maďarsko. V mnohých ďalších krajinách sú v prevádzke pilotné projekty.
Názory na ciele zavedenia digitálneho vysielania sa podľa konkrétnej situácie v jednotlivých krajinách líšia. V štátoch s vysokou penetráciou káblovej televízie sa kladie dôraz na prenosný, resp. mobilný príjem. Inde je cieľom zvýšenie počtu programov a zavedenie ďalších služieb (najmä interaktívnych). V neposlednom rade sa očakáva aj zvýšenie kvality obrazu. 
Väčšina štátov zatiaľ presne neurčila dátum úplného ukončenia analógového vysielania. Všeobecne sa však predpokladá, že tento proces bude prebiehať v rokoch 2006 až 2015. V prechodnom období predpokladajú určitú časovo limitovanú paralelnú prevádzku starého a nového spôsobu vysielania. 
Vo Veľkej Británii je v súčasnosti v prevádzke 6 sietí vysielačov (t.j. 6 multiplexov) v približne 80 lokalitách. Jednotlivé multiplexy sú licencované. Ceny digitálnych prijímačov sú dotované.
Vo Švédsku sú v prevádzke 3 multiplexy. O digitálne vysielanie prejavili veľký záujem mnohí (najmä regionálni) vysielatelia. Preto vláda rozhodla o začatí výstavby štvrtej siete vysielačov.
V Španielsku je signálom DVB-T pokrytých 58 % populácie. V prevádzke je 8 zo 14 plánovaných programov. 
Aby mohlo byť analógové vysielanie vypnuté, musia byť na to vytvorené predpoklady (napr. náklady na digitálny príjem verejnoprávnych programov musia byť únosné pre väčšinu obyvateľstva, počet domácností s digitálnym príjmom by mal byť väčší ako 70 %).
V Českej republike je v prevádzke 5 vysielačov v oblasti Prahy. Tieto prevádzkujú České Radiokomunikace, a.s. (2 vysielače) a spoločnosť Czech Digital Group, a.s. (3 vysielače).
Vzhľadom na komplexnosť problematiky DVB-T a vážnosť, resp. zložitosť prechodu od analógového na digitálne TV vysielanie, boli v niektorých štátoch Európy založené špeciálne skupiny (tzv. DVB Fóra). Z toho istého dôvodu sa do tohto procesu zapájajú aj vlády a parlamenty jednotlivých krajín. Za nosný impulz tohto procesu je treba považovať skutočnosť, že táto technická zmena sa netýka len úzkej skupiny odborníkov, prípadne rádiokomunikačných operátorov, ale postihne v podstate 100 % obyvateľstva.
Ako príklady môžu slúžiť nasledujúce krajiny:
a) Česká republika: Existuje Skupina pre digitálne vysielanie (SDV), ktorá bola založená Radou pre R a TV vysielanie v r. 1999.
b) Dánsko: Z iniciatívy parlamentu sa začala medzinárodná koordinácia frekvencií pre 4 multiplexy DVB-T.
c) Francúzsko: V auguste 2001 začne platiť nový zákon o vysielaní, ktorý bude autorizuje aj digitálne TV vysielanie. Zo zákona vyplýva povinnosť, že CSA (ekvivalent Rady pre vysielanie a retransmisiu) musí zorganizovať stretnutie profesionálov v oblasti vysielania (operátorov vysielacích sietí, výrobcov, poskytovateľov programov, operátorov káblových, družicových a mobilných sietí, konzultantov, zástupcov miest a oblastí, montážne organizácie antén, prevádzkovateľov stožiarov).
d) Nemecko: V lete 2000 vláda Nemecka rozhodla o vytvorení Iniciatívy „Digitálne vysielanie“ (IDR - Initiative „Digitaler Rundfunk“), ktorá pracuje pri Ministerstve pre hospodárstvo a technológie. Táto iniciatíva má zohľadniť ciele všetkých zainteresovaných a dôležitých skupín spoločnosti pri zavádzaní digitálneho vysielania (aj rozhlasu), vrátane regulačných a technických aspektov.
e) Taliansko: Parlament prerokováva návrh zákona, ktorý by mal podporiť prechod od analógového na digitálne vysielanie v priebehu nasledujúcich 10 rokov. V r. 1999 Úrad pre komunikácie založil Národný výbor, ktorý má definovať kroky na podporu spustenia prevádzky DVB-T v Taliansku a ktorého aktívnymi členmi sú všetci talianski vysielatelia.
f) Írsko: Ministerstvo umenia, umeleckého odkazu, galtachtu a ostrovov oznámilo, že parlament rozhodol o vybudovaní siete pre 6 multiplexov s národným pokrytím (cca 30 TV kanálov). Nový zákon o vysielaní má byť prijatý začiatkom marca 2001.
g) Litva: Vláda rozhodla o začatí vysielania národného TV kanála v systéme DVB-T. Litovský národný operátor už získal licenciu na spustenie skúšobnej prevádzky vo Vilniuse a Kaunase (plánované na r. 2001).
h) Holandsko: Ministerstvo kultúry a Ministerstvo dopravy spracovávajú plán na spoluprácu relevantných strán na trhu s cieľom spustenia DVB-T. Jeden multiplex bude pridelený verejnoprávnym programom (národným a regionálnym) a pre 4 multiplexy budú udelené licencie komerčným službám (80 % TV a 20 % prenos dát a/alebo rozhlas).
i) Poľsko: Poľské DVB Fórum bolo založené v r. 1997. Jeho úlohou je diskutovať požiadavky vysielateľov, technické otázky a problematiku regulácie.
j) Portugalsko: Na základe strategického plánu na zavedenie DVB-T, ktorý spracoval Portugalský regulačný orgán (ICP - Instituto das Comunicações de Portugal) a ktorý bol schválený na jeseň 1998, portugalská vláda rozhodla o začatí procesu verejných konzultácií. Tento proces prebiehal v auguste a septembri 1998. Na základe výsledkov medzinárodnej konferencie o DVB-T, ktorá sa konala 17. - 18.2.2000 v Lisabone za predsedníctva Portugalska vo Výbore európskej únie, bol spracovaný nový plán stratégie, ktorý bol vládou schválený vo februári 2001.
k) Švajčiarsko: V roku 2000 bola založená Platforma DVB-T, ktorej členmi sú všetci, koho sa DVB-T týka. 
Problematikou DVB-T sa zaoberá i niekoľko celoeurópskych organizácií a skupín, ktoré sú buď naviazané na telekomunikačné administrácie jednotlivých štátov, alebo združujú TV spoločnosti, výrobcov alebo iných záujemcom o DVB-T (CEPT, EBU, ITU, EACEM, ...).

4	Stratégia a kritériá prechodu z analógového na digitálne TV vysielanie v Slovenskej republike
Konečným cieľom z hľadiska Slovenska i celej Európy je:
•	zavedenie systému DVB-T,
•	ukončenie analógového vysielania, ktoré je z hľadiska požiadaviek na frekvenčné spektrum menej efektívne,
•	poskytnutie možností vysielania viacerých TV programov alebo aj iných typov súvisiacich služieb.
Aby boli tieto ciele dosiahnuté a aby sa napomohlo ďalšiemu plánovaniu služieb, je potrebné na národnej úrovni jednotlivých štátov prijať rozhodnutia týkajúce sa nasledujúcich bodov:
a) Ciele z hľadiska prenosovej kapacity (počtu multiplexov). Vzhľadom na súčasný i perspektívny počet TV programov a iných služieb (napr. interaktívny mobilný príjem internetu, interaktívna televízia) na Slovensku sa z hľadiska prenosovej kapacity systému DVB-T, predovšetkým na účely frekvenčného plánovania, odporúča počítať s prenosom 6 multiplexov. Minimálne 1 alebo 2 multiplexy musia prenášať nekódované TV signály (nekódovaný príjem verejno-právnej televízie je podmienkou). Ďalšie multiplexy môžu pre komerčné účely prenášať kódované signály (1 muliplex regionálno-lokálny, 1 až 2 muliplexy pre perspektívne HDTV, 1 multiplex pre dátové služby).
b) Ciele z hľadiska príjmu. Vhodne zvolený typ príjmu môže pôsobiť ako motor rozvoja digitálneho vysielania. Preto sa odporúča od začiatku zamerať na prenosný vnútorný príjem.
c) Dostupnosť frekvenčného spektra. Vzhľadom na navrhovaný počet 6 prenášaných multiplexov, ako aj na predbežné výsledky výpočtov frekvenčnej náročnosti systémov, vykonaných v rámci medzinárodných pracovných skupín, sa ukazuje, že pre DVB-T bude potrebné využívať celé frekvenčné pásmo, v ktorom sa dnes vysiela analógovo (okrem I. TV pásma). 
d) Ciele z hľadiska pokrytia územia. Z tohto hľadiska môžu byť požiadavky na pokrytie pre verejnoprávne a komerčné TV stanice, resp. iné služby rôzne. Pre podmienky Slovenska sa odporúča uvažovať:
•	pre 2 celonárodné multiplexy: s pokrytím obyvateľstva na úrovni dnešného pokrytia programom STV1,
•	pre regionálno-lokálne multiplexy: s pokrytím územia, ktorého sa obsah vysielania týka (kultúrny alebo administratívny región, resp. mesto), 
•	pre ďalšie muliplexy, v ktorých je perspektívne uvažované s vysielaním HDTV: pri plánovaní, najmä v rámci revízie plánu ST61, uvažovať s pokrytím ako pre celonárodné multiplexy,
•	pre iné služby: s pokrytím hlavne husto obývaných oblastí na úrovni vnútorného prenosného príjmu, v iných oblastiach na úrovni mobilného príjmu.
e) Štruktúra vysielacej siete. Výber štruktúry vysielacej siete má vplyv na finančné nároky a na efektivitu využívania frekvenčného spektra.
Kvôli efektívnemu využívaniu frekvenčného spektra sa odporúča budovať najmä jednofrekvenčné siete SFN. Ich veľkosť prispôsobiť módu vysielania, vychádzajúceho z cieľového typu príjmu. Variantne používať zmiešané siete jednofrekvenčné (SFN) a mnohofrekvenčné (MFN – Multiple Frequency Network). 
f) Ciele z hľadiska iných služieb. Do úvahy pripadajú najmä interaktívne a / alebo dátové služby. Iné služby však môžu vyvolávať nároky aj na ďalšie frekvenčné spektrum. Systém DVB-T môže teda prispieť k rozvoju „Európskej informačnej spoločnosti“, a to najmä v súvislosti so službou  „Webcasting“, pomocou ktorého by boli webovské informácie všeobecného záujmu poskytované všetkým divákom. V prvom kroku sa teda odporúča zamerať sa na túto službu.
Z hľadiska prechodu z analógového na digitálne vysielanie v prostredí Európy sa ukazuje, že počas určitého obdobia bude potrebná paralelná prevádzka analógového a digitálneho vysielania. Predpokladá sa, že zásadný prechod na úplne digitálne vysielanie bude uskutočnený po etapách. Pretože postup a harmonogram prechodu od analógového na digitálne pozemské TV vysielanie na Slovensku je do značnej miery identický so zavádzaním akejkoľvek novej technológie, navrhuje sa, aby obsahoval nasledujúce etapy:
Etapa 1: Experimentálne vysielanie - prebehlo v októbri roku 1999 počas výstavy Intermedia, kedy Slovenské telekomunikácie, a.s. vysielali z vysielača Kamzík na TV kanále K50 balík troch TV a niekoľkých rozhlasových programov. Signálom bola pokrytá Bratislava a blízke okolie. Týmto experimentom sa Slovensko stalo prvou krajinou v našom regióne, v ktorej bolo vysielanie DVB-T odskúšané.
Etapa 2: Pilotné projekty - sú už do značnej miery určené pre verejnosť, i keď ich účelom je aj odskúšanie technológie, vyhodnotenie finančnej náročnosti výstavby a prevádzky, overenie meracích metód, zacvičenie pracovníkov a propagácia novej techniky a služieb. Už v tejto etape je potrebné začať vytvárať stimuly pre vysielateľov, prevádzkovateľov vysielacích sietí, ale najmä pre spotrebiteľov.
Odporúča sa:
- v rokoch 2001 až 2002 realizovať dva pilotné projekty, a to:
 v Bratislave (overenie DVB-T v podmienkach hustej zástavby) a
 v oblasti Banskej Bystrice (overenie DVB-T v členitom horskom prostredí),
- kvôli atraktivite pre divákov začať s vysielaním 2 multiplexov, pričom tieto multiplexy by mali obsahovať všetky dnes pozemsky šírené slovenské programy; do skladby zaradiť aj divácky atraktívny program, ktorý nie je možné bežne zo siete pozemských vysielačov alebo z družíc prijímať,
Etapa 3: Začatie pravidelného vysielanie DVB-T a postupný prechod od analógového na digitálne vysielanie. Táto etapa predstavuje oficiálne zavedenie novej služby. Z hľadiska prechodu z analógového na digitálne TV vysielanie je možných niekoľko scenárov: celoplošná paralelná prevádzka s pevným príjmom (antény na streche budovy), razantnejší prechod od analógového na digitálne vysielanie, paralelná prevádzka v aglomeráciách  väčšou hustotou obyvateľstva s uvažovaním vnútorného prenosného príjmu, razantnejší prechod na princípe vytvárania „ostrovov" s využitím existujúcich sietí vysielačov a s rozšírením programovej ponuky.
Pre začatie pravidelného vysielania DVB-T na Slovensku sa odporúča:
- pravidelné vysielanie DVB-T začať najneskoršie v roku 2004,
- pri prechode z analógového na digitálne vysielanie začať s paralelnou prevádzkou v aglomeráciách s väčšou hustotou obyvateľstva s uvažovaním vnútorného prenosného príjmu,
- kvôli obmedzeniu prevádzkových nákladov na paralelnú prevádzku by paralelná prevádzka mala trvať čo najkratšiu dobu (2 až 4 roky); potom prejsť na razantnejší prechod na princípe vytvárania „ostrovov" a čo najskôr dosiahnuť pokrytie čo najväčšieho počtu obyvateľov, resp. územia Slovenska.
Etapa 4: Ukončenie analógového vysielania
V súlade s celoeurópskymi trendmi sa odporúča ukončiť analógové TV vysielanie do roku 2015.
5	Ďalšie opatrenia a nevyhnutné podmienky na podporu zavedenia a rozvoja DVB-T
Európske dokumenty sa zhodujú v tom, že pre rozvoj pozemskej digitálnej televízie bude nevyhnutná podpora zo strany štátu. Táto podpora môže mať rôzne priame alebo nepriame formy, napr.:
-	dofinancovanie verejnoprávnych vysielateľov prostredníctvom daňových úľav,
-	vyčlenenie časti koncesionárskych poplatkov do fondu rozvoja digitálnej televízie,
-	priame dotácie štátu, najmä do prijímacích zariadení divákov. 
Bez podpory štátu by sa rozširovanie DVB-T i v ekonomicky vyspelých štátoch zastavilo na úrovni 50 až 60 % populácie.
Z hľadiska podnietenia záujmu o prechod z analógového na digitálny príjem bude potrebné sa zamerať:
- na rozšírenie programovej ponuky o jazykovo prístupné a atraktívne programy; vzhľadom na obmedzené možnosti reklamného trhu nemusia byť tieto programy len od slovenských vysielateľov,
- na poskytovanie prenosného príjmu,
- na poskytovanie iných služieb prostredníctvom vysielania DVB-T.
Nevyhnutnou podmienkou pre široké zavedenie DVB-T bude vybavenie divákov koncovými zariadeniami (prijímačmi). Tieto zariadenia môže spotrebiteľ získať (resp. príslušné organizácie mu ho môžu poskytnúť) formou kúpy, leasingu alebo prenajatia. Okrem „set-top boxov“ je potrebné čo najskôr ponúkať aj integrované zariadenia na príjem viacerých spôsobov prenosu (analógový i digitálny prenos). Z hľadiska akceptovateľnosti ceny sa odhaduje, že cena „set-top boxu“ by mala byť vo výške ceny prijímača na analógový príjem z družíc, prípadne na úrovni jednoročných poplatkov za káblovú televíziu, t.j. cca 3000 Sk.
Prístup k riešeniu tohto problému je rôzny, napr. účastník dostane „set-top box“ zadarmo, ak si objedná aspoň jeden balík platenej televízie; účastník dostane „set-top box“ zadarmo v miestach, kde je potrebné napr. opustiť frekvenciu vykrývača (vzor: Francúzsko); účastníkovi budú ponúkané veľmi jednoduché, avšak lacné prijímače (napr. bez teletextu, za vyššie uvedenú cenu – vzor: Nemecko), pričom táto nízka cena je dosiahnutá dotáciou.
Z hľadiska legislatívy Slovenskej republiky bude potrebné novelizovať najmä Zákon č. 308/2000 Z.z. o vysielaní a retransmisii, prípadne aj iné zákony. 
Vzhľadom na to, že prechod od analógového na digitálne TV vysielanie je predovšetkým vecou takmer všetkých obyvateľov Slovenska, je potrebné rozvinúť širokú cielenú informačnú a marketingovú kampaň. Táto musí byť zameraná ako na otázky programovej náplne a iných služieb, tak aj na oblasť prijímacích zariadení. Musia byť do nej zapojené všetky organizácie a inštitúcie, ktoré sa podieľajú na procese digitalizácie, vrátane zložiek obchodných a výrobných. Informácie o revolučnej technickej zmene musia byť budúcemu konzumentovi sprostredkované včas a dostatočne detailne.
Pri súčasnom stave hospodárstva SR je snáď najdôležitejšou problematikou otázka nákladov a financovania procesu zavádzania DVB-T. V rámci zavádzania a prevádzky DVB-T je nutné počítať s nákladmi na nasledujúce činnosti:
a) Organizačná príprava.
Financovanie technickej prípravy (návrhy frekvenčných plánov, participácia v medzinárodných skupinách zaoberajúcich sa prípravou celoeurópskeho frekvenčného plánu, upresňovanie stratégie podľa konkrétnej situácie, návrh pilotných projektov atď.) a prípravy legislatívy je nutné zabezpečiť zo zdrojov štátneho rozpočtu, a to formou vyčlenených finančných prostriedkov pridelených na tieto účely kompetentným organizáciám a expertom, ktorí sa touto problematikou zaoberajú. Tieto náklady sa odhadujú na cca 20 mil. Sk ročne. 
b) Výstavba vysielacej siete. 
Náklady na vybudovanie vysielačov pre 1 muliplex s pokrytím husto obývaných oblastí, prevažne s využitím stavieb existujúcich vysielačov a vykrývačov, možno na základe porovnania so zahraničím odhadnúť na 450 mil. Sk. Tieto náklady, ktoré bude treba ešte upresniť po spracovaní obchodného plánu vysielateľov a vyhodnotení pilotných projektov, by mali hradiť TV spoločnosti (napr. z časti koncesionárskych poplatkov) a prevádzkovateľ vysielacej siete (napr. z investičných prostriedkov na prirodzenú obnovu vysielačov). Zdrojom investícií môže byť aj nadnárodný kapitál, ktorý bude ochotný znášať počiatočnú neziskovosť digitálneho vysielania, ktorý však bude na tieto investície určitým spôsobom stimulovaný.
c) Prevádzka vysielacej siete. 
Na základe rozborov vykonaných v zahraničí sa ukazuje, že prevádzka siete DVB-T sa v porovnaní s prevádzkou analógovej siete v prepočte na 1 program pohybuje na úrovni 50 až 75 % pri zaručovaní vnútorného prenosného príjmu. Pri zaručovaní len pevného príjmu by prevádzkové náklady klesli na 1/3 až 1/4. Ušetrenie prevádzkových nákladov môže byť jedným a veľmi podstatným zdrojom získania financií.
d) Financovanie koncových zariadení („set-top boxov“).
Cena „set-top boxov“ sa dnes v závislosti na univerzálnosti a vybavení pohybuje v rozmedzí 9 000 až 28 000 Sk. Za predpokladu ceny jednoduchého „set-top boxu“ vo výške 10 000 Sk, (pri akceptovateľnej cene pre obyvateľstvo vo výške 3000 Sk) a pri predpokladanej potrebe 557 000 „set-top boxov“ pre individuálny príjem resp. pri dobe prechodu na plnú digitalizáciu rozloženú na 12 rokov by v prípade dotovania týchto zariadení dotácie činili priemerne 325 mil. Sk ročne, celkom 3,9 mld. Sk. V prípade prijímačov pre spoločný príjem signálov prostredníctvom TKR (280 systémov so 730 000 účastníkmi) a STA (16 000 systémov s cca 370 000 účastníkmi) a pri uvažovanom období prechodu 6 rokov predstavujú potrebné ročné dodácie výšku cca 113,3 mil. Sk, celkom 0,68 mld. Sk Vhodnejším spôsobom, ako účinne znížiť dotáciu ceny „set-top boxov“, by bola podpora ich výroby v SR, napríklad v spolupráci so zahraničným výrobcom. To by malo sekundárny efekt v podobe zníženia nezamestnanosti.
Aby nedochádzalo k zneužívaniu dotácií, tieto by mali byť adresné, a to platiacim TV koncesionárom, evidovaným koncesionárom oslobodeným od platenia, prípadne majiteľom STA a TKR.
6	Záver
Tento dokument sa komplexne zaoberá prechodom z analógového na digitálne pozemské TV vysielanie. Aby boli dosiahnuté navrhované hlavné ciele, t.j. začatie pravidelného digitálneho pozemského TV vysielania v systéme DVB-T v roku 2004 a ukončenie analógového TV vysielania do roku 2015, odporúča sa:
a) prijať na úrovní vlády (resp. parlamentu) strategické rozhodnutie o prechode na digitálne pozemské TV vysielanie v systéme DVB-T,
b) iniciovať založenie „Skupiny pre digitálne vysielanie“ pri Rade pre vysielanie a retransmisiu, zloženej zo zástupcov vlády, technických odborníkov, vysielateľov, prevádzkovateľov vysielacej siete, priemyslu, obchodu a spotrebiteľských združení, ktorá bude pôsobiť ako diskusný a odporúčací panel pre fázu prechodu. Skupina by sa zaoberala riešením jednotlivých oblastí, súvisiacich so zavádzaním vysielania DVB-T, najmä stránkou technickou, legislatívnou, finančnou a informačnou,
c) iniciovať realizáciu 2 pilotných projektov v r. 2001 až 2002 (v Bratislave a v oblasti Banská Bystrica - Zvolen) najmä za účelom overenia technických vlastností (odskúšanie technológie, overenie meracích metód), vyhodnotenia ekonomickej náročnosti (investičné a prevádzkové náklady) a propagácie novej techniky a služieb,
d) z hľadiska technického
-	cieľovo pripraviť a medzinárodne skoordinovať frekvenčné plány na vysielanie 6 multiplexov programov, resp. dát, z čoho 1 alebo 2 multiplexy by prenášali nekódované TV signály (nekódovaný príjem verejno-právnej televízie je podmienkou); frekvenčné pásmo TV III rezervovať na vysielanie určené pre mobilný príjem,
-	v mestách, resp. husto obývaných oblastiach uvažovať so zabezpečením vnútorného prenosného príjmu, a to už od začiatku digitálneho vysielania,
-	v ostatných oblastiach uvažovať so zabezpečením vonkajšieho prenosného príjmu alebo pevného príjmu (v závislosti na hustote populácie),
-	v budúcnosti uvažovať so zabezpečením mobilného príjmu, najmä v oblasti hlavných cestných ťahov.
-	budovať najmä jednofrekvenčné vysielacie siete; variantne používať zmiešané siete, 
-	vysielať v systéme 8k s módom B2, v ďalšom období uvažovať pre mobilný príjem s využitím módu A2 ako súčasti módu B2, prípadne M3; mód overiť, resp. upresniť na základe vyhodnotenia pilotných projektov (podrobné technické údaje sú uvedené v prílohe, str. 22),
-	z hľadiska začlenenia Slovenska do Európskej informačnej spoločnosti zamerať sa i na poskytovanie dátových služieb, najmä služby „Webcasting“,
-	pri prechode z analógového na digitálne vysielanie aplikovať v prvom kroku variant s paralelnou prevádzkou v aglomeráciách s väčšou hustotou obyvateľstva; postupne aplikovať razantnejší prechod na princípe vytvárania „ostrovov“,
-	minimalizovať dobu paralelnej prevádzky analógového a digitálneho TV vysielania (na 2 až 4 roky),
-	pripraviť návrh novelizácie Zákona o vysielaní a retransmisii, prípadne iných súvisiacich legislatívnych dokumentov,
-	vyriešiť problém dopadu zavedenia novej technológie na sociálne slabšie vrstvy obyvateľov,
-	vzhľadom na pomerne veľa neznámych v oblasti nákladov a financovania:
-   vykonať podrobnejšiu analýzu finančných otázok,
-   rozpracovať možnosti financovania najmä z dlhodobejšieho hľadiska,
-	na účely analýzy realizovať pilotné projekty ako vynikajúce prostredie na praktické overenie nákladovosti,
-	posúdiť možnosť priamej alebo nepriamej finančnej podpory štátu pre strany zúčastnené na celom procese zavádzania DVB-T (od vysielateľov až po divákov),
-	posúdiť možnosť dotovania „set-top boxov“ pre obyvateľov a pre spoločnosti vlastniace TKR a STA z finančných prostriedkov ušetrených z čo najkratšej paralelnej prevádzky analógového a digitálneho vysielania.
Z hľadiska finančnej náročnosti sa na základe údajov zo zahraničia predpokladajú nasledovné nároky na štátny rozpočet SR:
-	na organizačnú prípravu (t.j. technickú prípravu - návrhy frekvenčných plánov, participácia v medzinárodných skupinách zaoberajúcich sa prípravou celoeurópskeho frekvenčného plánu, upresňovanie stratégie podľa konkrétnej situácie, návrh pilotných projektov atď. + legislatívnu prípravu + informačnú kampaň vedenú štátom + marketingovú prípravu z hľadiska štátnych záujmov):         cca 20 mil. Sk ročne,
-	náklady na dofinancovanie účastníckych „set-top boxov“ pre individuálny príjem (za predpokladu, že akceptovateľná cena tohto zariadenia pre účastníka je 3000 Sk): 
priemerne cca 325 mil. Sk ročne po dobu 12 rokov,
-	náklady na dofinancovanie prijímačov pre spoločný príjem signálov prostredníctvom TKR a STA:			    priemerne cca 113,3 mil. Sk ročne po dobu 6 rokov.
Na rok 2002 sú potrebné nasledujúce nároky na štátny rozpočet SR:
-	na organizačnú prípravu:						10 mil. Sk,
-	na pilotné projekty:							30 mil. Sk

Na výstavbu vysielačov (pre 1 muliplex s pokrytím husto obývaných oblastí za predpokladu využitia stavieb existujúcich vysielačov a vykrývačov) sa predpokladá potreba investičných nákladov vo výške cca 450 mil. Sk (z prostriedkov prevádzkovateľov vysielacej siete) ,
Na druhej strane dôjde k úspore prevádzkových nákladov na úroveň cca 50 až 75 % nákladov na analógové vysielanie v prepočte na 1 TV program.
Z tohto hľadiska sa odporúča:
-	upresniť podiel financií zo štátneho rozpočtu na vyššie uvedených nákladoch,
-	podporiť výrobu cenovo prijateľnejších „set-top boxov“ v SR, napríklad v spolupráci so zahraničným výrobcom. To by malo sekundárny efekt v podobe zníženia nezamestnanosti,
-	na podporu zavedenia digitálneho vysielania vyčleniť určité percento z koncesionárskych poplatkov,
-	upresniť možnú výšku financovania výstavby vysielacej siete z investičných prostriedkov prevádzkovateľov vysielacej siete na prirodzenú obnovu vysielačov a z ušetrených prevádzkových nákladov (po vypnutí analógového vysielania),
posúdiť možnosť stimulácie investícií nadnárodného kapitálu.