Príloha č. 3

Generálna konferencia Medzinárodnej organizácie práce
95. zasadnutie, jún 2006
Správa III (časť 1 A), tretí bod programu zasadnutia -
Správa výboru expertov pre aplikáciu dohovorov a odporúčaní MOP
Medzinárodný úrad práce, Ženeva
str. 270 a 271, 288 a 318 uvedenej správy

Slovensko

Pozorovania a pripomienky výboru expertov pre aplikovanie dohovorov a odporúčaní MOP, týkajúce sa Dohovoru o rovnakom odmeňovaní z roku 1951 (č.100) (ratifikácia: 1993); Dohovoru o diskriminácii (zamestnanie a povolanie) z roku 1958, (č.111) (ratifikácia: 1993); Dohovoru o trojstranných konzultáciách (Medzinárodné pracovné normy) z roku 1976 (č. 144) (ratifikácia: 1997); Dohovoru o politike zamestnanosti z roku 1964 (č. 122) (ratifikácia: 1993)

Rovnaké príležitosti a zaobchádzanie 

Výbor expertov pre aplikáciu dohovorov a odporúčaní MOP (ďalej “výbor”) má ďalšie poznámky v žiadosti adresovanej priamo vláde.

I. Dohovor o rovnakom odmeňovaní z roku 1951 (č. 100) (ratifikácia: 1993)

Výbor si všíma oznámenie Konfederácie odborov Slovenskej republiky (KOZ SR) z 9. septembra 2004, ktoré bolo zaslané vláde 15. októbra 2004 na pripomienkovanie.

1. Práca rovnakej hodnoty. Výbor pripomína svoje predchádzajúce pozorovanie, v ktorom konštatoval, že znenie § 119 (3) Zákonníka práce ustanovuje, že „mzdové podmienky” musia byť rovnaké pre mužov aj ženy bez akejkoľvek diskriminácie podľa pohlavia a že ženy a muži majú nárok na rovnaké odmeňovanie za prácu rovnakej úrovne zložitosti, zodpovednosti a namáhavosti, vykonávanú za rovnakých pracovných podmienok a pri dosahovaní rovnakej výkonnosti a pracovných výsledkov. Podľa názoru výboru, toto plne neodrážalo zásadu Dohovoru o rovnakom odmeňovaní za prácu rovnakej hodnoty. Výbor si všíma tvrdenie vlády, že táto zásada je nepriamo zaručená prostredníctvom definície kritérií zložitosti, zodpovednosti a namáhavosti. Všíma si so záujmom prijatie zákona č. 365/2004 Z. z. o rovnakom zaobchádzaní v niektorých oblastiach a o ochrane pred diskrimináciou a o zmene a doplnení niektorých zákonov (Antidiskriminačný zákon), ktorý mení a dopĺňa § 13 Zákonníka práce a posilňuje zákaz priamej a nepriamej diskriminácie. Avšak z hľadiska vysvetlenia vlády výbor s istou ľútosťou konštatuje, že hoci sa zakazuje diskriminácia podľa pohlavia v odmeňovaní, ani prijatie Antidiskriminačného zákona, ani zmena a doplnenie Zákonníka práce neviedli k zaradeniu ustanovenia, ktoré vyslovene upravuje rovnaké odmeňovanie mužov a žien za prácu rovnakej hodnoty. Výbor musí preto opätovne zdôrazniť svoje obavy, že hoci definícia uplatnená pri výrazoch “zložitosť, zodpovednosť a namáhavosť” môže určite pomôcť pri objektívnom určovaní, či majú rôzne práce rovnakú hodnotu, pojem „tie isté pracovné podmienky, výkonnosť a výsledky“ neodráža plne zásadu dohovoru. Výbor znovu opakuje svoju predchádzajúcu žiadosť vláde, aby poskytla informácie o opatreniach prijatých na zabezpečenie toho, aby sa príslušné ustanovenia Zákonníka práce aplikovali spôsobom, ktorý je v súlade dohovorom, vrátane všetkých relevantných administratívnych alebo súdnych rozhodnutí.

2. Rozdiely v odmeňovaní medzi mužmi a ženami. V nadväznosti na svoje minulé pozorovanie týkajúce sa zväčšovania mzdových rozdielov medzi mužmi a ženami si výbor všíma poskytnuté štatistické informácie o priemerných zárobkoch mužov a žien v prvom štvrťroku 2004, za ktoré je vláde povďačný. Výbor konštatuje, že napriek zvýšeniu počtu žien na trhu práce a zvýšeniu ich priemernej mzdy, mzdy žien sú naďalej podstatne nižšie ako mzdy mužov, a tieto rozdiely v odmeňovaní existujú v každej vekovej kategórii. Údaje o priemerných zárobkoch ukazujú, že v súkromnom sektore klesol podiel zárobku žien na zárobku mužov zo 77,4 % v roku 2001 na 75,5 % v roku 2004; vo verejnom sektore sa tento podiel žien a mužov stabilizoval na úrovni približne 84 % v rovnakom období. Vo verejnom aj súkromnom sektore sú najmenšie mzdové rozdiely u pracovníkoch vo veku do 20 rokov v súkromnom sektore, najvyššie sú vo vekovej kategórii od 30 do 39 rokov a v kategóriách nad 60 rokov (71 % a 72 %). Vo verejnom sektore sú najväčšie rozdiely vo vekovej kategórii 50 až 54 rokov, (77 %), pričom zárobok žien nad 60 rokov tvorí 90 % zárobku mužov. Pri pohľade na priemerný zárobok podľa povolania štatistika za rok 2004 naznačuje, že podiel zárobkov žien/mužov je najnižší pri zákonodarcoch, manažéroch a manažérskych pracovníkoch (63% v súkromnom sektore a 77% vo verejnom sektore), remeselníkoch a kvalifikovaných pracovníkoch v príbuzných profesiách (63 % v súkromnom sektore a 83 % vo verejnom sektore), pri údržbe strojov a zariadení (72% v súkromnom sektore a 77% vo verejnom sektore) a pri obslužnom personáli v službách a obchode (78 % v súkromnom sektore a 72 % vo verejnom sektore). Výbor si všíma vyjadrenie vlády, že na presné stanovenie mzdových rozdielov podľa pohlavia by bola potrebná hlbšia analýza, zohľadňujúca rôzne faktory ovplyvňujúce posúdenia miezd mužov a žien. Výbor žiada vládu, aby naďalej poskytovala štatistické informácie v členení podľa pohlavia a aby vo svojej nasledujúcej správe uviedla všetky opatrenia zabezpečujúce vykonanie takejto analýzy a dosiahnuté výsledky. Všímajúc si ďalej vyjadrenie vlády, že nie je možné administratívnymi alebo organizačnými opatreniami zlepšiť zastúpenie žien v lepšie platených povolaniach, Výbor pripomína dôležitosť zvyšovania účasti žien vo vyššie platených funkciách a v širšej palete zamestnaní a školiacich kurzov ako prostriedku plnenia tohto dohovoru. Preto nabáda vládu k tomu, aby skúmala potenciálne prostriedky a riešenia podporujúce vstup žien do vyššie platených sektorov a pracovných pozícií, ako aj ďalšie opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby neboli sektory a povolania s prevahou žien podhodnocované, a aby vo svojej najbližšej správe informovala o dosiahnutých výsledkoch. 

3. Kolektívne zmluvy. Výbor si všíma vyjadrenie vlády, že s cieľom aplikovať zásadu rovnakého odmeňovania za prácu rovnakej hodnoty sú všetky vyššie kolektívne zmluvy formulované rodovo neutrálnym spôsobom a pracovné činnosti sú klasifikované do rovnakých kategórií. Akékoľvek porušenie tejto zásady by podľa § 4 odseku 2 písm. a) zákona o kolektívnom vyjednávaní (zákon č. 2/1991 Zb. o kolektívnom vyjednávaní v znení neskorších predpisov) malo za následok, že klauzula by bola neplatná. Výbor ďalej berie na vedomie, že podľa § 7 tohto zákona môže vláda nariadeniami (opatreniami) rozšíriť platnosť vyššej kolektívnej zmluvy, vrátane mzdových podmienok, na zamestnávateľov s podobnou hospodárskou činnosťou. V tejto súvislosti však KOZ SR zastáva názor, že pri podporovaní uplatňovania zásady dohovoru prostredníctvom kolektívnych zmlúv sa stretávajú s praxou, že vláda sa nesnaží rozširovať kolektívne zmluvy na odvetvovú úroveň kvôli odporu zamestnávateľov. Výbor pripomína, že možnosť rozšírenia všeobecnej záväznosti kolektívnym zmluvám dáva štátu dôležitý prostriedok dohľadu nad obsahom kolektívnych dohôd, najmä nad zásadou rovnakého odmeňovania (pozri odseky 154 a 155 Všeobecného prieskumu z roku 1986 o rovnakom odmeňovaní)1). Výbor žiada vládu, aby naďalej poskytovala kópie vyšších kolektívnych zmlúv vo verejnom a súkromnom sektore, ktoré uplatňujú zásadu tohto dohovoru a uvádzala opatrenia, ktoré prijala na spoluprácu so sociálnymi partnermi pri rozširovaní platnosti takýchto zmlúv na odvetvovej úrovni. Prosíme tiež, aby ste uviedli, či boli hlásené nejaké prípady porušení zásady rovnakého odmeňovania za prácu rovnakej hodnoty v kolektívnych zmluvách. 

Výbor upozorňuje na ďalšie záležitosti v žiadosti adresovanej priamo vláde.

II. Dohovor MOP o diskriminácii (zamestnanie a povolanie) z roku 1958 (č. 111) (ratifikácia: 1993)

1. Legislatívne opatrenia riešiace diskrimináciu v zamestnaní a povolaní. Výbor si so záujmom všíma prijatie zákona č. 365/2004 Z. z. o rovnakom zaobchádzaní v niektorých oblastiach a o ochrane pred diskrimináciou a o zmene a doplnení niektorých zákonov (Antidiskriminačný zákon). Zákon zakazuje a definuje priamu a nepriamu diskrimináciu a obťažovanie, chráni pred nespravodlivým postihovaním a podnecovaním k diskriminácii alebo pokynmi na diskrimináciu a ustanovuje prijatie opatrení na ochranu pred diskrimináciou. Konkrétnejšie zákon zakazuje diskrimináciu z dôvodov pohlavia, náboženstva alebo vierovyznania, rasového, národnostného alebo etnického pôvodu, zdravotného postihnutia, veku a sexuálnej orientácie, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu alebo povolaniu a iným zárobkovým činnostiam vrátane náboru a výberu, podmienok práce, vrátane odmeňovania, kariérneho postupu a prepúšťania, prístupu k odbornej príprave a poradenstvu, zvyšovaniu kvalifikácie a účasti v programoch politiky trhu práce a členstva v zamestnávateľských organizáciách a zamestnaneckých organizáciách. Výbor si ďalej so záujmom všíma, že s cieľom harmonizácie právneho rámca Antidiskriminačný zákon priamo mení a dopĺňa ďalšie zákony vrátane zákona č. 311/2001 Z. z. Zákonník práce, zákona č. 312/2001 Z. z. o štátnej službe, zákona č. 73/1998 Z. z. o policajnom zbore, zákona č. 315/2001 Z. z. o hasičskej a záchrannej službe a zákona č. 5/2004 Z. z. o službách zamestnanosti. Zákon ako taký zavádza po prvýkrát komplexné ochrany pred priamou a nepriamou diskrimináciou v zamestnávaní a povolaní vo verejnom aj súkromnom sektore z vyššie uvedených dôvodov, ako aj ďalších dôvodov “manželského stavu, rodinného stavu, farby pleti, jazyka, politického a iného presvedčenia, odborovej činnosti, národnostného alebo sociálneho pôvodu, majetku, rodu, alebo iného stavu”. Výbor si ďalej všíma, že § 8 odsek 8 zákona ustanovuje špecifické pozitívne opatrenia na prevenciu znevýhodnení spojených s rasovým alebo etnickým pôvodom. Avšak podľa správy Slovenského národného centra pre ľudské práva z roku 2004 vláda napadla ústavnosť tohto ustanovenia a čaká sa na rozhodnutie Ústavného súdu. Výbor žiada vládu, aby poskytla informácie o aplikovaní Antidiskriminačného zákona a nediskriminačných ustanovení vo vyššie uvedených zákonoch, v znení neskorších predpisov, vrátane príslušných súdnych a administratívnych rozhodnutí, a aby výbor informovala o rozhodnutí Ústavného súdu týkajúceho sa § 8 odseku 8 Antidiskriminačného  zákona. 

2. Diskriminácia na základe rasového alebo národnostného pôvodu. Výbor vyjadril vo svojom predchádzajúcom pozorovaní obavu z diskriminácie v zamestnávaní a vzdelávaní rómskej komunity a z existencie závažných problémov týkajúcich sa uplatňovania sa Rómov na trhu práce. Požiadal vládu, aby poskytla úplné informácie o opatreniach prijatých na zlepšenie ich situácie a podporu rešpektovania, tolerancie a porozumenia medzi rómskymi komunitami a ďalšími časťami obyvateľstva. Výbor si so záujmom všíma prijatie Národného akčného plánu o sociálnom vylúčení 2002-06, ktorý zahŕňa komplexný prístup k riešeniu vylúčenia rómskych komunít. V tejto súvislosti si všíma, že Integračná politika pre rómske komunity (2003) obsahuje súbor krátkodobých, strednodobých a dlhodobých riešení a konkrétnych opatrení na podporu integrácie rómskych komunít v oblastiach vzdelávania, zamestnania, sociálnych vecí, bývania, zdravia, ľudských práv a kultúry; v súvislosti so zamestnávaním sa programy v rámci „Sektorového operačného programu“ Ľudské zdroje predovšetkým zameriavajú na vytváranie rovnakých príležitostí pre Rómov na trhu práce, s dôrazom na ženy v oblastiach rozvoja zručností, vytvárania pracovných miest a alternatívnych služieb zamestnanosti. V súvislosti s prístupom k zamestnaniu výbor berie na vedomie informácie v správe vlády, že na základe zákona č. 5/2004 Z. z. o službách zamestnanosti sa prijali opatrenia na zvýšenie zamestnateľnosti znevýhodnených skupín uchádzačov o zamestnanie, ktoré by mohli zahrnúť členov rómskych komunít, ak spĺňajú charakteristiky týchto skupín. Výbor žiada vládu, aby uviedla vo svojej budúcej správe počty uchádzačiek a uchádzačov o zamestnanie z rómskych komunít, ktorí vstúpili alebo sa vrátili na trh práce vďaka opatreniam prijatým v rámci zákona o službách zamestnanosti, a aby poskytla informácie o rozsahu, v akom vyššie uvedené programy zvýšili kvalifikovanosť a zamestnanosť rómskych mužov a žien. Prosíme tiež, aby boli naďalej poskytované úplné informácie o úsiliach podporujúcich rovnosť príležitosti a zaobchádzania a odstraňujúcich diskrimináciu členov rómskej komunity vrátane opatrení podporujúcich rešpektovanie, toleranciu a porozumenie medzi rómskymi komunitami a ostatnými časťami obyvateľstva.

3. Rovnaké príležitosti a rovnaké zaobchádzanie s mužmi a ženami. Vo svojich predchádzajúcich pripomienkach výbor konštatoval prílišné zdôrazňovanie legislatívnej ochrany a kultúrnej podpory tradičných rolí žien. Všimol si tiež, že vláda priznáva, že trh práce je výrazne segregovaný, že ženy sú naďalej sústredené v rezortoch zdravotníctva a školstva a ich vzdelanostný a kvalifikačný potenciál sa nevyužíva. Výbor konštatuje, že štatistika predložená vládou za roky 2002 a 2003 naďalej potvrdzuje tento trend, ale že vláda prijíma opatrenia na zlepšenie situácie žien na trhu práce. Osobitne si všíma, že “Sektorový operačný program – Ľudské zdroje” a jeho opatrenie  2.2 “Odstraňovanie bariér brániacich rovnosti mužov a žien na trhu práce s dôrazom na zosúladenie pracovného a rodinného života” sa bude využívať ako nástroj odstraňovania diskriminácie na trhu práce. Vláda uvádza, že očakáva, že tieto a ďalšie projekty riešia nízke odmeňovanie žien, feminizáciu určitých odvetví, fenomén „spoločenských bariér brániacich ženám v postupe označovaný ako sklenený strop“, malé zastúpenie žien v podnikateľskej sfére, tradičnú segregáciu v zamestnaní na tzv. typicky ženské a mužské zamestnania a prekážky zosúladenia práce a rodiny. Výbor víta tieto iniciatívy a žiada vládu, aby vo svojej budúcej správe poskytla ďalšie podrobnosti o dosiahnutých výsledkoch, ako aj o tom, nakoľko účinné boli pri umožňovaní prístupu žien do širokej škály pracovného vzdelávania a pracovných príležitostí a pri znižovaní diskriminácie žien na trhu práce. Prosíme, aby ste naďalej poskytovali informácie o účasti na trhu práce, členené podľa pohlavia, povolania a odvetvia. 

Výbor vznáša ďalšie a súvisiace body v požiadavke adresovanej priamo vláde..

III. Dohovor MOP o trojstranných konzultáciách (Medzinárodné pracovné normy) z roku 1976 (č. 144) (ratifikácia: 1997)

1. Sledujúc svoje predošlé pripomienky výbor berie na vedomie správu vlády, ktorú dostal v januári 2005, a ktorá obsahuje odpovede na pripomienky formulované Konfederáciou odborových zväzov Slovenskej republiky (KOZ SR) v októbri 2004. Vo svojich pripomienkach KOZ SR vyjadrila znepokojenie nad nedostatkami sociálneho dialógu v rokoch 2003-04. V júli 2003 KOZ SR požadovala ratifikovať dohovory MOP č. 135, 150, 151, 154, 158 a 181, ale trojstranná pracovná skupina, ktorá bola vytvorená, sa stretla iba raz a odvtedy nepokračovala v činnosti. Tiež uviedla, že vláda zredukovala trojstrannú delegáciu na Medzinárodnú konferenciu práce v rokoch 2003 a 2004 bez predchádzajúcej konzultácie so sociálnymi partnermi. KOZ SR uviedla, že v roku  2004 vláda prestala predkladať návrhy zákonov a noviel Rade hospodárskej a sociálnej dohody (RHSD) a schválila nové predpisy týkajúce sa reformy verejného zdravotníctva, zákona o rodine a ďalších sociálnych zákonov bez predchádzajúcich konzultácií so sociálnymi partnermi. Podľa názoru KOZ SR nové pravidlá stavajú sociálnych partnerov do role štatistov, bez nástrojov a možností účinne ovplyvňovať politiku vlády v rozhodovacom procese v otázkach hospodárskeho a sociálneho rozvoja. 

2. Vo svojej odpovedi vláda uvádza, že postup ratifikácie uvedených dohovorov MOP bol prerušený kvôli tomu, že bolo potrebné novelizovať vnútroštátnu legislatívu. Delegácia na konferenciu bola zredukovaná z rozpočtových dôvodov. Vláda tiež uvádza, že zmeny právnej úpravy z roku 1999 o sociálnom dialógu schválil parlament 21.októbra 2004. RHSD ukončila svoju činnosť 30. novembra 2004 a 1. decembra 2004 bola založená Rada pre hospodárske a sociálne partnerstvo ako nový poradný a konzultačný orgán vlády. Vláda očakáva, že následkom tejto právnej zmeny sa dialóg so sociálnymi partnermi zlepší. Výbor vzal na vedomie štatút Rady pre hospodárske a sociálne partnerstvo Slovenskej republiky, ktorý vstúpil do platnosti 1. decembra 2004, a ktorý bol priložený k správe.

3. Výbor ďalej berie na vedomie, že vláda zahrnula do správy výňatky z Memoranda vláde Slovenskej republiky k návrhu zákona meniaceho a doplňujúceho kompetenčný zákon a zákon o kolektívnom vyjednávaní, ktoré pripravil Medzinárodný úrad práce v júli 2004 – a ktoré bolo zaslané aj sociálnym partnerom v auguste 2004. Medzinárodný úrad práce odporučil, aby vláda konzultovala so sociálnymi partnermi skôr než pripraví úpravu, ktorá definuje zloženie, pravidlá a mandát novej Rady pre hospodárske a sociálne partnerstvo Slovenskej republiky. Medzinárodný úrad práce ďalej odporučil, aby sa osobitne zvážilo vytvorenie podvýboru v rámci tejto rady, ktorý by sa zaoberal medzinárodnými pracovnými normami a záležitosťami MOP vo všeobecnosti, v ktorom by sa mohli uskutočňovať trojstranné konzultácie o medzinárodných pracovných normách medzi vládou a sociálnymi partnermi, čo je bežnou praxou v mnohých krajinách Európskej únie. Z hľadiska vyššie uvedeného, výbor znovu vyzýva vládu a sociálnych partnerov podporovať a posilniť tripartitu a sociálny dialóg v záležitostiach upravených  dohovorom. Žiada tiež vládu, aby vo svojej budúcej správe uviedla, či bol založený podvýbor zaberajúci sa medzinárodnými pracovnými normami v rámci novej rady. Prosíme tiež podať správu o pokroku pri ustanovení efektívnych trojstranných  konzultácií o všetkých záležitostiach, ktoré pokrýva článok 5 odsek 1 dohovoru v priebehu obdobia, na ktoré sa vzťahuje budúca správa. 

IV. Dohovor o politike zamestnanosti z roku 1964 (č. 122) (ratifikácia: 1993)

1. Výbor berie na vedomie správu, ktorú predložila vláda v auguste 2004 a pripomienky ktoré poslala Konfederácia odborových zväzov Slovenskej republiky (KOZ SR) v septembri 2004.

2. Všíma si aj diskusiu o aplikovaní dohovoru vo výbore pre aplikáciu noriem na 92. zasadnutí konferencie (jún 2004). Výbor konferencie dúfal, že vláda bude môcť uviesť vo svojej správe, že ťažkosti na trhu práce Slovenska sa prekonávajú a osobitne, že sa dosahuje vyrovnanejší regionálny rozvoj, s tvorbou pracovných príležitostí vo vidieckych oblastiach a nachádzaním odpovedí na špecifické potreby najzraniteľnejších pracovníkov, hlavne mladých pracovníkov a rómskeho obyvateľstva.

3. Vláda vo svojej správe uvádza, že na trhu práce bol zaznamenaný stúpajúci trend zamestnanosti, ktorý sprevádzal pokles nezamestnanosti. Z regionálneho hľadiska stúpla miera zamestnanosti vo všetkých regiónoch – rozdiel medzi regiónmi s najvyššou a najnižšou mierou nezamestnanosti poklesol o dva percentuálne body. V roku 2003 sa pokles miery zamestnanosti mladých ľudí postupne zastavil. Výbor si všíma, že napriek pozitívnemu hospodárskemu rastu, miera zamestnanosti na Slovensku (63,3 percent u mužov a 52,2 percent u žien) zostáva nízka vo vzťahu k cieľom Európskej únie. Miera nezamestnanosti klesla zo 17,5 na 15,19 percent, ale zostáva veľmi vysoká u mladých ľudí (34,5 percent) a u dlhodobo nezamestnaných (11,1%). Odhadovaná nezamestnanosť  rómskej menšiny je extrémne vysoká, blíži sa 70 percentám a je takmer 100% v segregovaných osadách. Regionálne rozdiely zostávajú značné a sú spôsobené najmä Bratislavským krajom, ktorého silná výkonnosť nápadne kontrastuje so zvyškom krajiny. 

4. Vláda ďalej vo svojej správe uvádza, že boli prijaté opatrenia na zníženie regionálnych rozdielov, vrátane finančných stimulov vyplývajúcich zo zákona o službách zamestnanosti. Vláda uvádza pridelené zdroje poskytované z Európskeho sociálneho fondu na jednotlivé národné projekty (na podporu nezamestnaných s dôrazom na dlhodobo nezamestnaných a znevýhodnené skupiny na trhu práce bolo pridelených približne 26 miliónov; na zamestnávanie osôb so zdravotným postihnutím približne 9 miliónov; na odbornú prípravu nezamestnaných osôb približne 10 miliónov a na opätovné zaradenie dlhodobo nezamestnaných na trh práce približne 12,5 miliónov). V tejto súvislosti výbor pripomína, že, v súlade s tým ako to vyžaduje dohovor, úspech pri vytváraní zamestnanosti sa spája s dobrou koordináciou makroekonomickej politiky a tiež štrukturálnej politiky. Výbor preto žiada vládu, aby podala podrobnú správu o tom, ako sa pravidelne prehodnocujú opatrenia politiky zamestnanosti v rámci koordinovanej hospodárskej a sociálnej politiky. Osobitne výbor žiada vládu, aby poskytla informácie  o výsledkoch a pokroku dosiahnutom pri realizovaní opatrení, ktoré predpokladá Národný akčný plán zamestnanosti na obdobie 2004-06, vrátane informácií o situácii v zamestnanosti sociálne zraniteľných skupín, ako sú mladí ľudia, ženy - uchádzačky o zamestnanie, dlhodobo nezamestnaní a pracovníci so zdravotným postihnutím. Výbor ďalej žiada vládu, aby v budúcej správe zaradila rozčlenené údaje o úrovni a trendoch zamestnanosti, nezamestnanosti  a podzamenstnanosti. Prosíme uveďte aj opatrenia, prijaté na zníženie rozdielov na trhu práce v krajine (článok 1 and článok 2 dohovoru). 

5. Rovnaké príležitosti pre rómsku menšinu. Ako odpoveď na predchádzajúce pripomienky vláda uvádza, že vzhľadom na to, že nebol počet evidovaných nezamestnaných uchádzačov rómskej národnosti monitorovaný štatisticky, nie je možné uviesť ich účasť v realizovaných programoch trhu práce. Vláda ďalej uvádza, že zákon č. 5/2004 Z. z. o službách zamestnanosti upravuje práva a povinnosti občanov v oblasti zamestnanosti na základe občianskych princípov a nie etnických, náboženských alebo iných. Systém zapracovaný do zákona o službách zamestnanosti je zameraný na zníženie priamej a nepriamej diskriminácie v prístupe k zamestnaniu. Výbor upozorňuje, že politika zamestnanosti v súlade s Dohovorom MOP č. 122 sa musí zameriavať na zabezpečenie slobodného výberu zamestnania a maximálnych príležitostí v zamestnaní a príprave, osobitne pre ohrozené skupiny ako je aj rómska menšina (článok 1, odsek 2 písm. c). Pozrite aj odsek 109 Všeobecného prieskumu z roku 2004 o podpore zamestnanosti)2). Výbor preto žiada vládu, aby vo svojej nasledujúcej správe uviedla aj podrobné informácie o účinnosti prijatých opatrení a umiestnení sa na trhu práce  príjemcov opatrení aktívnej politiky trhu práce navrhnutých pre znevýhodnených uchádzačov o zamestnanie, ako sú napr. uchádzači rómskej menšiny. 

6. Účasť sociálnych partnerov pri tvorbe a aplikovaní politík. Výbor si všíma pripomienku KOZ SR naznačujúcu, že odbory a zamestnávatelia boli vylúčení z aktívnej účasti na dialógu, ktorý by sa mal uskutočňovať v kontexte Rady hospodárskej a sociálnej dohody (RHSD). KOZ SR uvádza, že kritické názory sociálnych partnerov v súvislosti s dôležitými sociálnymi a hospodárskymi záležitosťami boli pre vládu neprijateľné. KOZ SR odmietla byť súčasťou formálneho hodnotenia Národného plánu zamestnanosti za rok 2003 a dúfa, že vláda sa vyvaruje rovnakých chýb pokiaľ ide o plnenie Národného plánu zamestnanosti za roky 2004-06. Výbor konferencie vyzval vládu, aby obnovila svoje úsilie upevniť sociálny dialóg o politike zamestnanosti, keďže účasť sociálnych partnerov na tvorbe politiky zamestnanosti a zabezpečovaní podpory pre dosahovanie cieľa plnej zamestnanosti bola zásadnou požiadavkou tohto prioritného dohovoru. Výbor pripomína, že článok 3 dohovoru ustanovuje, aby opatrenia, ktoré sa majú prijímať v súvislosti s politikou zamestnanosti, plne zohľadňovali skúsenosti a názory zástupcov zamestnávateľských organizácií a zamestnaneckých organizácií s cieľom zabezpečiť ich plnú spoluprácu na formulovaní a uplatňovaní politík zamestnanosti. Vlády a reprezentatívne zamestnávateľské organizácie a zamestnanecké organizácie nesú spoluzodpovednosť za zabezpečovanie toho, aby zástupcovia viac ohrozených alebo marginalizovaných skupín populácie aktívneho veku boli čo najviac zapojení do tvorby a realizácie opatrení, ktorých hlavnými príjemcami by mali byť tieto skupiny. (Pozrite už citovaný Všeobecný prieskum, odsek 493)3). Výbor rovnako ako výbor konferencie verí, že vláda vo svojej nasledujúcej správe bude môcť poskytnúť údaje o pokroku v získaní zapojenia sociálnych partnerov s cieľom zabezpečiť dosahovanie cieľov tohto dohovoru. Prosíme uveďte aj spôsob, akým sa zohľadňovali názory zástupcov osôb ovplyvňovaných opatreniami politiky zamestnanosti vrátane názorov zástupcov rómskej populácie, pokiaľ ide o opatrenia politiky zamestnanosti určené pre znevýhodnených uchádzačov o zamestnanie.

Preklad: odbor záležitostí EÚ a
medzinárodnoprávnych vzťahov MPSVR SR
6. marca 2006
Bratislava