Predkladacia správa

	Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov sa predkladá na základe Plánu legislatívnych úloh vlády Slovenskej republiky na 2. polrok 2012.

	Návrh zákona nadväzuje na zákon č. 498/2009 Z. z., ktorým sa mení a dopĺňa zákon 
č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. 
o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov (ďalej len „zákon č. 498/2009 Z. z.“), ktorý nadobudol účinnosť 15. decembra 2009. Týmto zákonom sa do právneho poriadku Slovenskej republiky transponovali ustanovenia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/65/ES z 11. decembra 2007, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 89/552/EHS o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch, týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania (ďalej len „smernica“). Po tom, čo zákon č. 498/2009 Z. z. nadobudol účinnosť, bolo prijaté kodifikované znenie tejto smernice ako smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/13/EÚ z 10. marca 2010 o koordinácii niektorých ustanovení upravených zákonom, iným právnym predpisom alebo správnym opatrením v členských štátoch týkajúcich sa poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb (smernica o audiovizuálnych mediálnych službách). 

	Po prijatí zákona č. 498/2009 Z. z. nasledovala notifikácia transpozície smernice Európskej komisii (ďalej len „Komisia“). Komisia v rámci posudzovania úplnosti transpozície vyjadrila pochybnosti o tom, či bola transpozícia smernice zo strany Slovenskej republiky úplná. Konkrétne ide o ustanovenia týkajúce sa jurisdikcie, zákazu vysielania telenákupu 
na lieky, ktoré podliehajú povoleniu na uvedenie na trh, a vysielania telenákupu na zdravotné výkony, ako aj podpory európskych diel v audiovizuálnych mediálnych službách
 na požiadanie. Keďže následkom neúplnej transpozície smernice môže byť konanie o porušení práva Európskej únie (infridgement), Slovenská republika sa v priebehu ďalších rokovaní s Komisiou zaviazala, že sporné okruhy odstráni novelou zákona č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov, ktorú predloží do legislatívneho procesu do konca roka 2012. Cieľom navrhovanej právnej úpravy je odstránenie všetkých pochybností Komisie v tejto veci a úplná transpozícia smernice Slovenskou republikou. 

	V oblasti jurisdikcie je potrebné odstrániť rozpor smernice a Európskeho dohovoru 
o cezhraničnej televízii (ďalej len „dohovor“), ktorý musí riešiť dvadsať členských štátov Európskej únie, ktoré sú súčasne aj zmluvnou stranou dohovoru. V zmysle zásady prednosti európskeho práva rieši väčšina týchto štátov uvedený rozpor vypustením odkazu na dohovor z vnútroštátnej právnej úpravy jurisdikcie. Navrhovaný zákon predkladá rovnaké riešenie aj v prípade Slovenskej republiky. 

	Zároveň sa v súlade s ustanoveniami smernice navrhuje obmedzenie vysielania telenákupu na lieky a zdravotné výkony. Konkrétne ide o lieky, na ktoré sa vyžaduje povolenie na uvedenie na trh v zmysle § 46 zákona č. 362/2011 Z. z. o liekoch a zdravotníckych pomôckach a o zmene a doplnení niektorých zákonov a zákaz vysielania telenákupu na zdravotný výkon, ktorým je v zmysle § 2 ods. 2 zákona č. 576/2004 Z. z. 
o zdravotnej starostlivosti, službách súvisiacich s poskytovaním zdravotnej starostlivosti a
o zmene a doplnení niektorých zákonov ucelená činnosť zdravotníckeho pracovníka, ktorá predstavuje základnú jednotku poskytovania zdravotnej starostlivosti.

	Návrh sa zaoberá aj otázkou podpory európskych diel v audiovizuálnych mediálnych službách na požiadanie. V zmysle smernice majú členské štáty zabezpečiť, aby audiovizuálne mediálne služby na požiadanie podporovali tvorbu európskych diel a prístup k nim. V podmienkach Slovenskej republiky sa ako najvhodnejší spôsob podpory európskych diel v ponuke audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie javí zákonom ustanoviť ich podiel v katalógu programov za kalendárny mesiac. Navrhuje sa preto, aby boli poskytovatelia audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie povinní vyhradiť európskym dielam najmenej 20 % z celkového času programov ponúkaných v katalógu programov za kalendárny mesiac, pričom na účely výpočtu tohto podielu sa do celkového času nezapočítavajú spravodajstvo, športové podujatia a zábavné hry, aby sa zabezpečila podpora audiovizuálnych diel európskej produkcie. Naplnenie tejto zákonom ustanovenej povinnosti by nemalo pre poskytovateľov týchto služieb predstavovať žiadnu dodatočnú záťaž, keďže v roku 2010 všetci z 36 poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb 
na požiadanie, ktorí si splnili oznamovaciu povinnosť v zmysle zákona č. 308/2000 Z. z. 
o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov, túto požiadavku spĺňali. Navrhuje sa aj zavedenie povinnosti viesť o podiele európskych diel štatistiku a na vyžiadanie ju doručiť Rade pre vysielanie a retransmisiu. Za porušenie týchto povinností sa navrhuje sankcia vo forme pokuty, ktorú uloží Rada pre vysielanie a retransmisiu.  

Návrh zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, ústavnými zákonmi, zákonmi a medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná, ako aj s právom Európskej únie.  

Predpokladá sa, že navrhovaná právna úprava bude mať mierne pozitívny vplyv  
na rozpočet verejnej správy, v súvislosti s rozšírením okruhu povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie a tým aj zvýšením možností Rady 
pre vysielanie a retransmisiu udeľovať pokuty. Tento vplyv nie je možné v súčasnej dobe kvantifikovať. Nepredpokladá sa vplyv na podnikateľské prostredie, sociálny vplyv, vplyv
na životné prostredie a vplyv na informatizáciu spoločnosti.