Author: administrator
Last saved by: koki
Company: Abyss

B. Osobitná časť

B. Osobitná časť

K Čl. I
 
K bodu 1
Navrhovaná úprava spresňuje negatívne vymedzenie pôsobnosti zákona a vymedzuje, v ktorých prípadoch sa na uznávanie dokladov o vzdelaní nevzťahuje tento zákon, ale uplatňuje sa postup podľa osobitných predpisov.
 
K bodu 2
Spresnenie poznámky pod čiarou.
 
K bodu 3
Predmetným ustanovením sa v nadväznosti na zmenu právnych predpisov a vzhľadom na aplikačné problémy aktualizujú, spresňujú a upravujú niektoré ustanovenia v § 2. Predovšetkým sa  spresňujú školy a vzdelávacie inštitúcie, ktorými vydané doklady podliehajú právnej úprave zákona č. 293/2007 Z. z. Odstraňuje sa nejednoznačnosť explicitným uvedením, že za doklad o vzdelaní sa považuje len ten doklad, ktorý vydala vysoká škola alebo stredná škola, ktoré sú štátom uznané a taktiež iná vzdelávacia inštitúcia ktorá je podľa právnych predpisov príslušného štátu uznaná za oprávnenú poskytovať vzdelávanie. To znamená, že posudzovať na účely uznania sa bude len taký doklad, ktorý vydala škola alebo vzdelávacia ustanovizeň, ktorá je zaradená do zoznamu uznaných škôl, ktoré spravujú jednotlivé štáty a   UNESCO. Uvedená terminológia je založená a vyplýva z Dohovoru  o uznávaní kvalifikácií týkajúcich sa vysokoškolského vzdelávania v európskom regióne, ktorý  bol prijatý 11. apríla 1997 v Lisabone. Pre SR nadobudol platnosť 1. septembra 1999. (Oznámenie Ministerstva zahraničných vecí SR č. 145/2000 Z. z.) Tento dohovor doteraz podpísalo a ratifikovalo 49 štátov, väčšinu ktorých tvoria členské štáty Rady Európy, ale aj niektoré mimoeurópske štáty. Podľa článku VIII. 2 Lisabonského dohovoru každá zmluvná strana prijme náležité opatrenia na tvorbu, aktualizáciu a publikovanie „zoznamu uznaných vysokých škôl (štátnych a súkromných) patriacich do jej systému vysokoškolského vzdelávania s uvedením ich právomocí udeľovať jednotlivé druhy kvalifikácií a požiadaviek na získanie prístupu na každý typ vysokej školy a programu“- Uvedená odborná terminológia bola použitá aj v texte predmetného ustanovenia.
Súčasné zákonom uvedené definície dokladov o vzdelaní sa vyznačujú neprehľadnosťou a vzhľadom na zmeny zavedené zákonom č. 245/2008 Z. z. o výchove a vzdelávaní (školský zákon) a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov, ako aj zmeny v zákone č. 131/2002 Z. z. o vysokých školách a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov, aj neaktuálnosťou. V súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES o uznávaní odborných kvalifikácií (ďalej len „smernica“) sa dosiahnuté vzdelanie za účelom prístupu k regulovanému povolaniu posudzuje na základe všeobecného systému uznávania, ktorý je založený na  zásade  porovnateľnosti, a to z hľadiska rovnocennosti so vzdelaním v Slovenskej republike. Vzhľadom na zmeny zavedené vyššie citovanými právnymi predpismi je teda potrebné na novo definovať jednotlivé druhy dokladov o vzdelaní tak, aby bolo možné porovnávať doklady vydané v iných členských štátoch Európskej únie alebo doklady vydané v tretích krajinách a tak posúdiť ich rovnocennosť z hľadiska vnútroštátnej právnej úpravy, pri zachovaní a rešpektovaní základných cieľov ustanovených citovanou smernicou.
Obsahom uvedeného ustanovenia je definícia koordinácie vzdelania, ktorá je potrebná pre správnu aplikáciu ustanovení týkajúcich sa systému automatického uznávania dokladov o vzdelaní a všeobecného systému uznávania dokladov o vzdelaní. 
Vzhľadom na úpravu viacerých ustanovení v tomto paragrafe sa uvádza § 2 v plnom znení. Zároveň sa aktualizujú aj poznámky pod čiarou.
 
K bodom 4 až 6
Navrhovanou zmenou sa zosúlaďuje názov ustanovenia s jeho obsahom.
Koordinácia vzdelávania a minimálnych požiadaviek jeho obsahu podliehajúcich právnej úprave zákona, ktorá umožňuje automatické uznávanie dokladov o vzdelaní, sa týka povolaní lekár, zubár, sestra, pôrodná asistentka a farmaceut, ak bola odborná kvalifikácia na výkon týchto povolaní preukázaná dokladom o vzdelaní vydanom v členskom štáte.  Systém automatického uznávania dokladov o vzdelaní spočíva v definovaní minimálnych požiadaviek na odbornú prípravu pre výkon týchto povolaní na úrovni Európskej únie, a tým je umožnené ich automatické uznávanie. Predmetným ustanovením sa za účelom spresnenia výslovne uvádza, že ak boli doklady o vzdelaní vydané v tretích krajinách, pri ich uznávaní na účely výkonu zdravotníckeho povolania, sa postupuje podľa všeobecného systému uznávania odborných kvalifikácií.
 
K bodu 7
Vzhľadom na rôzne výklady pôvodného ustanovenia § 10 a s tým súvisiacu nezrozumiteľnosť jeho definície, ako aj znenie príslušnej časti smernice 2005/36/ES sa spresňuje všeobecný systém uznávania dokladov o vzdelaní. Všeobecný systém uznávania dokladov o vzdelaní sa aplikuje pri tých regulovaných povolaniach, pri ktorých nedochádza ku koordinácii vzdelania, teda nie sú splnené minimálne požiadavky na obsah vzdelania a odbornej prípravy. Všeobecný systém uznávania dokladov o vzdelaní je založený na domnienke porovnateľnosti. To znamená, že pri rozhodovaní o uznaní dokladu o vzdelaní sa porovnáva rozsah a obsah vzdelania žiadateľa s rozsahom a obsahom vzdelania, ktoré sa vyžaduje v hostiteľskom štáte. Na základe tejto porovnateľnosti možno následne uznať doklad o vzdelaní za rovnocenný s dokladom o vzdelaní vydaným v Slovenskej republike.
 
K bodu 8 až 10
Navrhovanou úpravou sa vzhľadom na zmeny týkajúce sa definícií a členenia dokladov o vzdelaní spresňujú podmienky uznávania vysokoškolského vzdelania, vyššieho odborného vzdelania, úplného stredného všeobecného vzdelania, úplného stredného odborného vzdelania a stredného odborného vzdelania. Predmetné ustanovenia zachovávajú súlad so smernicou, podľa ktorej v záujme uplatňovania všeobecného systému uznávania je nutné zoskupiť vnútroštátne vzdelávacie úrovne do úrovní, ktoré sú definované v článku 11 smernice. Úpravou príslušných paragrafov sa jednoznačnejšie zosúladil a spresnil spôsob a podmienky uznávania úrovne dosiahnutého vzdelania v súlade s reformami vzdelávacej sústavy Slovenskej republiky.
Uznávanie príslušného stupňa vzdelania, ktoré je úpravou predmetných ustanovení podlieha všeobecnému systému uznávania, ktoré je založené na princípe porovnateľnosti obsahu a rozsahu vzdelania. To znamená, že príslušný stupeň vzdelania sa uznáva, ak sa žiadateľ preukáže príslušným dokladom o vzdelaní, ktorý získal v štáte pôvodu a jeho vzdelanie je po porovnaní obsahu a rozsahu štúdia porovnateľné so vzdelaním, ktoré sa požaduje v Slovenskej republike na výkon príslušného regulovaného povolania.
Ak ide o štáty, ktoré prístup k určitému povolaniu neregulujú a neregulujú ani obsah vzdelávania ako kvalifikačný predpoklad na výkon tohto povolania, tak sa v súlade so smernicou ustanovuje, že žiadateľovi sa uzná príslušné vzdelanie, ak toto povolanie vykonával najmenej dva roky v priebehu posledných desiatich rokov v členskom štáte, ktorý toto povolanie nereguluje. Zároveň sa vyžaduje, aby žiadateľ bol držiteľom príslušného dokladu o vzdelaní, pričom tento doklad o vzdelaní nepreukazuje obsah, ktorý by zodpovedal regulácii ustanovenej smernicou. V tomto prípade sa uplatní všeobecný systém uznávania, teda porovnávací mechanizmus. 
 Obsahom úpravy je taktiež určenie podmienok uznávania príslušného vzdelania preukazujúceho sa dokladom vydanom v treťom štáte, ktoré možno uznať za rovnocenné za rovnakých podmienok ako pri dokladoch vydaných v členských štátoch. Smernica ponecháva na vnútroštátnu úpravu, akú právnu úpravu bude uplatňovať na štátnych príslušníkov tretích krajín. Slovenská republika pristúpila k zabezpečeniu rovnakých podmienok, ako v prípade občanov členských štátov. Uznávanie úrovne dosiahnutého vzdelania v treťom štáte zaručuje rovnaký prístup pri uznávaní dokladov o vzdelaní a odbornej kvalifikácie bez ohľadu na štát pôvodu a vylučuje diskrimináciu v prospech členského alebo nečlenského štátu. Predpoklad vyššieho odborného vzdelania je splnený aj vtedy, ak žiadateľ absolvoval jeden zo študijných odborov uvedený v prílohe č. 3 zákona, ktorá predstavuje zoznam odborných kvalifikácii a činností, ktoré boli zoskupené so súhlasom všetkých členských štátov. Predstavujú odbornú prípravu s osobitnou štruktúrou a podliehajú uznávaniu, v ktorom sa neskúma obsah a rozsah štúdia, podliehajú istému druhu automatického uznávania, avšak nespadajú pod úpravu § 8, vzhľadom na skutočnosť, že koordinácia vzdelania neprebieha vo všetkých členských štátoch. 
 
K bodu 11
Legislatívno-technická úprava v nadväznosti na úpravu podmienok uznávania príslušného vzdelania v bode 9.
 
K bodu 12
Predmetnou úpravou ustanovení § 19 a 20 sa spresňujú a jednoznačne vymedzujú podmienky ukladania kompenzačných mechanizmov ako náhradných opatrení odstraňujúcich rozdiely v rozsahu alebo obsahu absolvovaného vzdelania alebo odbornej prípravy. V súlade so smernicou sa príslušnému orgánu, ktorý rozhoduje o uznaní dokladu o vzdelaní alebo o uznaní odbornej kvalifikácie, zachováva možnosť uložiť kompenzačný mechanizmus za predpokladu, že sú splnené podmienky, ktoré sa touto navrhovanou úpravou vzhľadom na nedostatky v predchádzajúcej aplikačnej praxi precizujú. Zároveň sa vymedzuje podstatný rozdiel vo vzdelaní alebo odbornej príprave, pričom príslušný orgán v rámci preskúmavania zisťuje, či ide o také rozdiely, ktoré je možné náležite kompenzovať kompenzačným mechanizmom. Príslušný orgán zohľadňuje aj doterajšiu prax žiadateľa a skutočnosť, že v štáte jeho pôvodu je považovaný za kvalifikovaného pracovníka. Vymedzuje sa aj obsah stanoviska, ktorý na požiadanie príslušného orgánu predkladá vzdelávacia ustanovizeň, keďže doterajšia prax poukázala na rozdiely v týchto vyjadreniach, ako aj ich nejednoznačnosť, pokiaľ ide o možnosť odstraňovania rozdielov formou kompenzačných mechanizmov. Ak sú splnené podmienky pre uloženie kompenzačného mechanizmu, v súlade so smernicou sa zachováva možnosť, aby si žiadateľ vybral jeho konkrétnu formu, pričom od neho možno požadovať len jeden kompenzačný mechanizmus. Navrhovanou úpravou sa zároveň spresňuje uskutočňovanie kompenzačných mechanizmov, ktorých úspešné absolvovanie je podkladom pre príslušný orgán, aby uznal doklad o vzdelaní žiadateľa alebo odbornú kvalifikáciu žiadateľa umožnil mu tak samostatný výkon regulovaného povolania v Slovenskej republike. 
 
K bodu 13 a 14
Spresnenie predmetného ustanovenia za účelom jednoznačnosti, že konanie pozostáva z procesu uznania dokladu o vzdelaní a následne z procesu uznania odbornej kvalifikácie.
 
K bodu 15
Doterajšia prax poukázala na nevyhnutnosť zjednodušenia a precizovania systému konania o uznaní dokladu o vzdelaní a konania o uznaní odbornej kvalifikácie. Rešpektujú sa lehoty ustanovené smernicou, podľa ktorých lehota na uznanie odbornej kvalifikácie je tri mesiace od prijatie kompletnej žiadosti žiadateľa, teda po odstránení prípadných nedostatkov žiadosti, pričom táto lehota v sebe zahŕňa aj dvojmesačnú lehotu, v rámci ktorej ministerstvo školstva rozhoduje o uznaní dokladu o vzdelaní. Novo sa upravujú typy rozhodnutí v tomto konaní, pričom sa vzhľadom na spresnenie systému ukladania kompenzačných mechanizmov umožňuje, aby príslušný orgán vydal rozhodnutie, ktorým uloží kompenzačný mechanizmus, ak sú splnené podmienky pre jeho uloženie podľa § 19 a 20. Týmto spôsobom sa vytvárajú lepšie podmienky pre žiadateľa kompenzovať nedostatky, ktoré mu bránia v prístupe k výkonu povolania. Následne, ak sa žiadateľ preukáže vyjadrením, že úspešne absolvoval adaptačné obdobie, alebo správou o úspešnom vykonaní rozdielovej skúšky, príslušný orgán uzná jeho doklad o vzdelaní alebo jeho odbornú kvalifikáciu.
 
K bodu 16
Navrhovanou úpravou sa spresňuje predmetné ustanovenie vzhľadom na prijatie zákona č. 317/2009 Z. z. o pedagogických zamestnancoch a odborných zamestnancoch a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení zákona č. 390/2007 Z. z., podľa ktorého pedagogickými zamestnancami sú tí učitelia, ktorý vykonávajú svoje povolanie na úrovni regionálneho školstva. Zákon č. 293/2007 Z. z. sa vzťahuje aj na uznávanie odbornej kvalifikácie na výkon regulovaného povolania vysokoškolský učiteľ.
 
K bodu 17
Vysokoškolský učitelia pôsobia podľa § 75 zákona č. 131/2002 Z. z. o vysokých školách a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov vo funkciách asistent, lektor, odborný asistent, docent, profesor a hosťujúci profesor. Pre výkon tejto funkcie sú ustanovené kvalifikačné predpoklady a ďalšie podmienky, ktorých splnenie v prípade štátnych príslušníkov žiadajúcich o výkon tejto funkcie v Slovenskej republike posudzuje ministerstvo školstva. 
 
K bodu 18
Prechodné ustanovenie.
 
K bodom 19 a 20
Legislatívnotechnická úprava vzhľadom na zmenu súvisiacich ustanovení.
 
K Čl. II
Ustanovenie upravujúce účinnosť.