Dôvodová správa

B. Osobitná časť

K čl. I 

K bodu 1 - § 2 ods. 2 písmeno b)
	Navrhuje sa  rozšíriť okruh dôvodov, pre ktoré vzniká nepriaznivá sociálna situácia, a to o závislosť od návykových látok (napr. alkohol, omamné látky, psychotropné látky) alebo návykových škodlivých činností (napr. gambling). Ako ukazuje dlhoročná prax, ide o závažné dôvody, v dôsledku ktorých sa fyzické osoby ocitajú v ohrození  sociálneho vylúčenia alebo sú vylúčené zo života spoločnosti a je preto potrebné im poskytnúť adekvátnu sociálnu službu a pomoc.

K bodu 2 - § 2 ods. 2 písm. c) 
	V nadväznosti na zmeny prijaté v § 33, v ktorom sa zavádza nový druh sociálnej služby – služba včasnej terapie, sa do dôvodov  nepriaznivej sociálnej situácie dopĺňa aj ohrozenie vývoja dieťaťa so zdravotným postihnutím vo veku do sedem rokov.

K bodom 3 až 5 -  § 2 ods. 2 písm. g), h), § 2 ods. 6, 7 a 8
	Návrhom sa jednoznačne vymedzuje, čo sa považuje za správanie iných fyzických osôb v dôsledku ktorého je  fyzická osoba ohrozená alebo sa stala obeťou. Nakoľko  obsahom tohto  pojmu je aj obchodovanie s ľuďmi, tento dôvod bol ako osobitný bod nepriaznivej sociálnej situácie vypustený. V nadväznosti na zaradenie komunitných centier do systému sociálnych služieb sa do dôvodov, na základe ktorých vzniká nepriaznivá sociálna situácia, navrhuje upraviť táto  situácia a definuje sa pojem zotrvávanie v priestorovo separovanej lokalite a koncentrovaná a generačne reprodukovaná chudoba. Ide o nepriaznivé sociálne situácie, keď fyzické osoby  žijú v priestorovo separovanej alebo segregovanej lokalite, v ktorej sa koncentruje chudoba,  napríklad v osade, v ktorej žije marginalizovaná rómska komunita, ale môže  isť aj štvrť a ulicu alebo bytový dom v rámci určitého mesta alebo obce, ktorá sa vyznačuje tým, že v danej lokalite je napríklad vysoká koncentrácia nezamestnaných osôb, osôb poberajúcich dávku v  hmotnej núdzi, osôb s nízkym vzdelaním, zvýšená miera delikvencie, zdevastované prostredie (napr. tzv. „Pentagon“ v Bratislave v mestskej časti Vrakuňa).

K bodu 6  - § 3 ods. 1 písm. g)
 	Návrhom sa dopĺňajú do okruhu účastníkov právnych vzťahov aj iné fyzické a právnické osoby, ktorým tento zákon ustanovuje určité práva a povinnosti v nadväznosti na to, že napríklad aj rodičia, ktorí platia za svoje  nezaopatrené deti úhradu sa stávajú účastníkmi právnych vzťahov, ako aj na to, že v rámci súčinnosti budú príslušné zdravotné poisťovne a Sociálna poisťovňa poskytovať ministerstvu potrebné  údaje k poskytnutiu finančného príspevku podľa §  78a a § 78b.

K bodu 7 - § 3 ods. 2
	Bližšie sa navrhuje špecifikovať prijímateľa sociálnej služby.

K bodu 8  –  § 6 ods. 3 písm. c)
	Ide o zosúladenie odseku 3  s odsekom 5, nakoľko ustanovenie odseku 3 sa vzťahuje len na pobytové zariadenia, ktorým nie je denný stacionár.

K bodu 9  - § 8 ods. 1 
 	Navrhuje sa precizovať proces poskytnutia alebo zabezpečenia sociálnej služby medzi budúcim prijímateľom sociálnej služby a obcou alebo samosprávnym krajom a to aj v nadväznosti na právne podmienky  poskytnutia  finančnej podpory pre  poskytovateľa sociálnej služby z verejných zdrojov, ale aj poskytnutia alebo zabezpečenia požadovanej sociálnej služby.. Navrhovaná úprava súčasne upravuje základné náležitosti písomnej žiadosti  pri zabezpečení sociálnej služby, ktorá nahrádza žiadosť o uzatvorenie zmluvy o poskytovaní sociálnej služby, ktorá sa v praxi neosvedčila a navyše nebolo jednoznačné, čo má byť obsahom takejto žiadosti. 

K bodu 10 - § 8 ods. 2, 3 a 5 
	Ide o legislatívnotechnické úpravy v nadväznosti na úpravu v § 8 ods. 1.

K bodu 11  -  § 8 ods. 4 
   	Upravuje a precizuje sa postup pri poskytovaní alebo zabezpečení sociálnej služby zo strany obce alebo vyššieho územného celku v tom, že o doručených žiadostiach budú samosprávne orgány viesť evidenciu  podľa poradia s tým, že si vopred určia jasné kritériá zaraďovania do poradia (napr. podľa druhu sociálnej služby, formy sociálnej služby) a tieto kritériá zverejnia  s cieľom zabezpečenia transparentnosti poskytovania a zabezpečovania sociálnej služby svojim klientom. Najvýraznejšou zmenou v tomto ustanovení je vypustenie 60 dňovej lehoty pre poskytnutie alebo zabezpečenie sociálnej služby zo strany obce alebo vyššieho územného celku.

K bodu 12  - § 8 ods. 6 
	Navrhuje sa priamo  zákonom príkladmo  vymedziť dôvody vážneho ohrozenia života a zdravia, pri ktorých je obec alebo vyšší územný celok povinný sociálnu službu poskytnúť alebo zabezpečiť  prednostne a bezodkladne. Medzi tieto dôvody sa  zaraďuje ohrozenie správaním iných fyzických osôb (napr. týranie fyzickej osoby blízkou osobou), neexistencia alebo úmrtie blízkej osoby, na ktorej pomoc je fyzická osoba odkázaná a nemožnosť zabezpečiť osobnú starostlivosť manželom/kou, dospelým dieťaťom, rodičom alebo súdom ustanoveným  opatrovníkom.                 O nemožnosť zabezpečiť osobnú starostlivosť odkázanému členovi rodiny v zákone vymedzeným okruhom osôb pôjde najmä vtedy, ak  napr. uvedené osoby nebývajú s odkázanou osobou, resp. nebývajú  ani v rovnakej alebo blízkej obci, alebo sú zamestnané a zo získaného príjmu pokrývajú svoje potreby a potreby svojej rodiny. Definovanie situácií ohrozenia života a zdravia je dlhodobou požiadavkou praxe. Súčasne sa upravuje, že pri prednostnom poskytnutí alebo zabezpečení sociálnej služby sa žiadosť o zabezpečenie poskytovanie sociálnej služby podľa § 8 odsek 1  predkladá až dodatočne a fyzická  osoba uvádza len základné identifikačné údaje.

K bodom 13 a 14  - § 8  ods. 7 a 8
	Navrhuje sa  nepožadovať uzatvorenie zmluvy  o zabezpečení sociálnej služby medzi obcou alebo vyšším územným celkom a  budúcim poskytovateľom sociálnej služby, nakoľko prax preukázala, že tento  úkon, aj keď nebol formalizovaný, je pri zabezpečení sociálnej služby zo strany obce alebo vyššieho územného celku nadbytočný. Navyše po zabezpečení sociálnej služby zo strany samosprávneho orgánu neformálnym spôsobom (telefonicky, emailom, poštou), tieto sú povinné   uzatvoriť s poskytovateľom sociálnej služby zmluvu o poskytnutí finančných príspevkov alebo o úhrade ekonomicky oprávnených nákladov, ktorej obsahom je aj záväzok o poskytovaní danej sociálnej služby pre konkrétneho klienta, resp. daný počet klientov.
	Na toto požiadanie budúceho poskytovateľa sociálnej služby o poskytovanie tejto služby      v § 8 ods. 8 sa viaže možnosť poskytnutia finančnej podpory neverejného poskytovateľa sociálnej služby podľa § 75 tohto zákona. Nakoľko ide o jednu z právnych podmienok nároku na financovanie poskytovateľa sociálnej služby, resp. ním poskytovanej sociálnej služby z verejných prostriedkov- rozpočtov obcí a vyšších územných celkov, musí byť splnenie tejto podmienky v konaní o poskytnutí tejto finančnej podpory preukázané. Z uvedeného dôvodu v znení ustanovenia je potrebné ustanoviť preukázateľnosť tohto požiadania, pričom právna úprava neustanovuje konkrétnu formu, môže preto ísť napr. o písomnú formu požiadania, doručenú poštou,  požiadanie e-mailom. Nejde z hľadiska takto koncipovanej úpravy o nadbytočnú administratívnu záťaž, ale o preukazovanie zákonnosti a účelnosti smerovania verejných prostriedkov. 
K bodom  15 a 16  - § 9 ods. 1 a 2
	Z názvu individuálneho plánu sa vypúšťa jeho charakteristika (rozvojový), nakoľko nie u všetkých klientov musí ísť primárne o rozvojové aktivity. U niektorých klientov, napríklad seniorov, môže ísť len o udržanie existujúceho  stavu s cieľom, aby nedochádzalo napríklad k zhoršeniu  zdravotného stavu klienta.
	Súčasne sa navrhuje bližšie definovať pojem individuálny plán, s dôrazom na aktívnu spoluprácu medzi klientom a poskytovateľom sociálnej služby, v ktorej koordinačnú úlohu aj voči iným zamestnanom zohráva určený zamestnanec, ktorý sa označuje ako kľúčový. 

K bodu 17 -  § 9 ods. 3
	Ide o legislatívnotechnickú zmenu v nadväznosti  na prílohu č.1 v ktorej sú upravené aj personálne štandardy pre zariadenie podporovaného bývania, aby sa § 9 odsek vzťahoval aj na tento druh sociálnej služby.

K bodom 18 až 20 - § 9 ods. 6, 11 a 12
	V nadväznosti na zmeny navrhované v prílohe č. 2, v ktorej sa rozširujú podmienky kvality o oblasť základných ľudských práv a slobôd, bolo potrebné vykonať aj zmenu v tomto ustanovení.  Súčasne ide  o legislatívnotechnickú úpravu v nadväznosti na  úpravu v § 28 a zmenu v  § 33.
	Ide  aj o úpravu ustanovenia v záujme jednoznačnosti jeho interpretácie - ide o ustanovenie písomnej formy dohody o úschove cenných vecí, ktorá sa viaže na prejav vôle prijímateľa sociálnej služby uložiť si u poskytovateľa sociálnej služby cenné veci do úschovy. 

K bodom 21 až  23  - § 12 ods. 1 písm. a), b), c) a e)
	Ide o legislatívnotechnické úpravy v nadväznosti na zmeny navrhované v tretej hlave, v ktorej sa upravuje nová samostatná skupina  sociálnych služieb krízovej intervencie. Súčasne sa precizuje názov opatrovateľskej služby  pojmom domáca opatrovateľská služba, aby sa jednoznačne odlíšila od služieb poskytovaných v prirodzenom prostredí klienta (napr. na ulici). Do skupiny podporných služieb sa zaraďuje nová sociálna služba, ktorou je  podpora samostatného bývania       (§ 57).

K bodom 24 až 27 - § 13 ods.  2, 3, 4, 6
	Návrhom sa upravuje, že pri ambulantnej sociálnej službe sa neposkytujú vybrané obslužné činnosti ako pranie, žehlenie a údržba bielizne a šatstva.  Súčasne sa dopĺňa definícia terénnej formy sociálnej služby, a to explicitným vymedzením, že terénnou formou sa rozumie aj poskytovanie sociálnej služby priamo  v domácom prostredí fyzickej osoby, t.j. v jej  byte alebo rodinnom dome, nielen v širšom prirodzenom prostredí (komunita, ulica, squat). Najmä pri opatrovateľskej službe, tak klientom, ako aj poskytovateľom tejto sociálnej služby, absentovalo takéto vymedzenie. Súčasne ide o legislatívnotechnické úpravy v nadväznosti na uvedené zmeny.
 
K bodu 28  - § 16 ods. 1 písm. k) až p)
	Ide o legislatívnotechnickú úpravu v nadväznosti  na nové odborné činnosti upravené v          § 23a,  § 23b, § 24d,  § 27 a § 57.

K bodom 29 a 30 – § 16 ods. 3 a 4  
	Ide o legislatívnotechnické zmeny v nadväznosti na úpravu týkajúcu sa stimulácie komplexného vývoja dieťaťa so zdravotným postihnutím, ktorú bude možné vykonávať ako samostatnú činnosť len na základe akreditácie. V odseku 4 sa v záujme zabezpečenia ochrany prijímateľa sociálnej služby ustanovuje nemožnosť zabezpečenia odborných činností dodávateľským spôsobom, nakoľko tieto činnosti vzhľadom na ich povahu a charakter musí poskytovať poskytovateľ sociálnej služby, vlastným menom, na vlastnú zodpovednosť, resp. svojimi zamestnancami v rámci výkonu závislej činnosti. Toto obmedzenie sa netýka zabezpečenia ošetrovateľskej starostlivosti v zariadení napríklad prostredníctvom agentúry ošetrovateľskej starostlivosti.

K bodu 31- § 17 ods. 1
	Medzi obslužné činnosti sa navrhuje zaradiť aj užívanie spoločných priestorov a poskytovanie vecných plnení spojených s poskytovaním ambulantnej sociálnej služby a  to v nadväznosti na možnosť určiť úhradu aj za tieto činnosti. Poskytovateľom sociálnych služieb pri užívaní takýchto priestorov vznikajú náklady (napr. náklady na upratovanie, vykurovanie, osvetlenie), pričom ich nebolo možné  v rámci úhrady požadovať.

K bodu 32 - § 17 ods. 4 a 5
	Návrhom sa reaguje na požiadavky praxe, nakoľko prijímatelia sociálnych služieb v mnohých prípadoch odmietali odoberať stravu v zariadení v snahe ušetriť svoje finančné prostriedky čím priamo ohrozovali svoje zdravie a život. Z tohto dôvodu sa ustanovuje povinnosť odoberať minimálne 2 jedlá denne, ak ide o celoročný alebo týždenný pobyt v zariadení s poskytovaním stravovania. Súčasne sa však navrhuje, aby sa táto povinnosť nevzťahovala na tých  klientov, ktorí nie sú odkázaní na pomoc inej osoby pri vybraných úkonoch sebaobsluhy, ktoré súvisia s prípravou a podávaním stravy, nie sú nezaopatrenými deťmi, sú spôsobilí na právne úkony, a to  za predpokladu, že zariadenie má vytvorené podmienky na individuálnu prípravu stravy, alebo ak  si klient vie zabezpečiť stravu inak (napr. v reštauračnom zariadení).

K bodu 33 - § 20
	Navrhuje sa, aby nebolo potrebné vyžadovať písomný súhlas pri poskytovaní pomoci pri uplatňovaní práv a právom chránených záujmov.  Odkázaná osoba bude môcť prejaviť svoj súhlas aj ústne. Zamestnancom  a klientom  sociálnych služieb to uľahčí poskytnutie tejto formy pomoci, osobitne  pri niektorých cieľových skupinách bolo komplikované získať písomný súhlas a mnohých klientov to  odrádzalo od využitia tejto pomoci.

K bodu 34  - § 21 ods. 1
	V súlade s požiadavkami praxe sa precizuje definícia sociálnej rehabilitácie, tak aby bolo možné v rámci nej využívať prirodzené zdroje rodiny a komunity.

K bodu 35  - §  23a a  § 23b
	Navrhuje sa definovať novú odbornú činnosť, ktorou je preventívna aktivita. Ide  o širokú škálu aktivít, ako napríklad aktivity spojené so zberom a s odstraňovaním injekčných striekačiek, distribúciu rôznych materiálov,  poskytovanie praktických informácií o bezpečnom sexuálnom správaní a v oblasti hygieny a zdravia, finančné a protidlhové poradenstvo. Uvedené aktivity sa už v súčasnosti v praxi vykonávajú, najmä v rámci nízkoprahových sociálnych služieb. Okrem potreby vykonávať tieto aktivity, absencia úpravy takejto činnosti  priamo v zákone, je prekážkou využívania finančných prostriedkov získaných z rôznych zdrojov práve  na tieto účely. Ďalšou novou odbornou činnosťou je vykonávanie stimulácie dieťaťa so zdravotným postihnutím vo veku do sedem rokov, ktorého vývoj, ale aj sociálne začlenenie, je ohrozené z dôvodu zdravotného postihnutia. Cieľom je podpora rozvoja dieťaťa v súlade s jeho individuálnymi potrebami a podpora jeho rodiny pri prekonávaní všetkých problémov súvisiacich s prítomnosťou dieťaťa so zdravotným postihnutím v rodine. 

K bodu 36 –  § 24, § 24a, § 24b, § 24c, § 24d, § 25 až § 30 
	V novom znení tretej hlavy sa navrhuje upraviť novú samostatnú skupinu  sociálnych služieb, ktoré majú  spoločný charakter a tým je poskytnutie krízovej intervencie. Tento pojem komplexnejšie vyjadruje rozsah nepriaznivej sociálnej situácie, ktorý sa má týmito sociálnymi službami riešiť, vrátane .služieb na zabezpečovanie nevyhnutných podmienok na uspokojovanie základných životných potrieb. Z uvedeného dôvodu dochádza aj k preskupeniu niektorých sociálnych služieb, ktoré majú takýto charakter a boli doteraz upravené v inej skupine sociálnych služieb.
	V § 24 sa  navrhuje  vymedziť pre aké nepriaznivé sociálne situácie sú služby krízovej intervencie určené, nepriamo sa tým vymedzuje aj okruh klientov, ktorým sú takéto služby určené. Vzhľadom na charakter dôvodov, ktoré ohrozujú, vylučujú alebo prehlbujú sociálne vylúčenie klientov sa ustanovuje, že tieto sociálne služby môžu mať nízkoprahový charakter. Súčasne sa definuje, čo sa za sociálnu službu s nízkoprahovým charakterom považuje, predovšetkým je zdôraznená dostupnosť služby pre klienta a to zo z viacerých hľadísk.
	V § 24a  sa navrhuje upraviť osobitne terénnu sociálnu službu krízovej intervencie, ktorá v praxi nie je neznámou a  novou sociálnou službou, nemala však oporu v právnej úprave. Obsahom tejto sociálnej služby je celý rad aktivít a odborných činností, od vyhľadávania počnúc cez rôzne preventívne aktivity, sociálne poradenstvo, sociálnu rehabilitáciu a  pomoc pri uplatňovaní práv a právom chránených záujmov, až po materiálnu pomoc vo forme podávania jedla a potravín.
	V novoupravenom § 24b sa upravuje nízkoprahové centrum  a  oproti súčasnému právnemu stavu sa navrhuje v súlade s požiadavkami z praxe neposkytovať ošatenie a obuv ako  obligatórnu činnosť v rámci tejto sociálnej služby, nakoľko v praxi nebola využívaná.
	Zariadenie integračného centra (§ 24c) bolo do tretej hlavy zákona zaradené vzhľadom na obsah tejto služby s cieľom poskytnúť krízovú intervenciu vybranej klientele (napr. ľuďom bez domova, drogovo závislým osobám), pričom samotný obsah tejto sociálnej služby, pôvodne upravený v § 57, nebol zmenený.
	V § 24d sa definuje nová sociálna služba, ktorou je komunitné centrum. V slovenskej legislatíve absentuje právna úprava takejto sociálnej služby napriek tomu, že komunitné centrá na Slovensku existujú  a ďalšie sa  plánujú zriadiť. V súčasnosti existuje sieť komunitných centier najmä pre osoby sociálne vylúčené alebo sociálnym vylúčením ohrozené. Ich cieľom je  znižovanie chudoby a miery sociálneho vylúčenia a zintenzívnenie  poskytovania vhodných  služieb klientom, ktorí sú na to odkázaní a to aj  prostredníctvom rozšírenia výkonu sociálnej práce, komunitnej práce a komunitnej rehabilitácie v komunitných centrách. Medzi základné odborné činnosti, ktoré sa navrhujú v komunitných centrách poskytovať patrí sociálne poradenstvo, pomoc pri uplatňovaní práv a právom chránených záujmov tzv. sprevádzanie, resp. asistencia, vykonávanie preventívnych aktivít, pomoc deťom pri vzdelávaní, ale aj zabezpečovanie rôznych záujmových činností.
	V nocľahárni (§ 25) sa oproti doterajšej právnej úprave navrhuje poskytovať nevyhnutné ošatenie a obuv. Stav šatstva a obuvi klientov nocľahárne a úroveň starostlivosti o neho je často nevyhovujúci a preto je potrebné ho vymeniť a poskytnúť nové  ošatenie.
	V rámci sociálnej služby v útulku (§ 26) sa navrhuje medzi činnosti poskytované pri tejto sociálnej službe zaradiť pomoc pri uplatňovaní práv a právom chránených záujmov a pracovnú terapiu. Na rozdiel od nocľahárne, v rámci  tejto sociálnej služby by už nemali byť zabezpečované len základné životné potreby, ale také odborné činnosti, ktoré by priamo podporovali sociálne začlenenie klientov. V záujme zabezpečenia adresnosti tejto sociálnej služby sa navrhuje jej oddelené poskytovanie pre jednotlivcov a pre rodinu s deťmi alebo jednotlivca s deťmi.  
	V domove na polceste (§ 27) sa navrhuje z cieľových skupín, ktorým je možné túto sociálnu službu poskytovať, vyčleniť osoby po skončení starostlivosti v zariadení podľa osobitných predpisov (zdravotnícke zariadenia podľa zákona č. 578/2004 Z. z. a školské zariadenia podľa zákona       č. 245/2008 Z. z.), nakoľko v prípade vzniku nepriaznivej sociálnej situácie, je možné tejto klientele poskytovať sociálnu službu v útulku. Súčasne sa odborné činnosti v domove na polceste navrhujú rozšíriť o pomoc pri pracovnom umiestnení. Ide o významnú činnosť, ktorá má prispieť k  sociálnej integrácii klientov tohto zariadenia, najmä detí po skončení starostlivosti v detskom domove. Nakoľko deťom z detských domovov má sociálna služba „na polceste“ poskytovať priestor   k ich  osamostatneniu, navrhuje sa jednoznačne ustanoviť, že túto sociálnu službu nemožno poskytovať v priestoroch alebo v areáli detského domova.
	V § 28 sa  mení sociálna služba  v nízkoprahovom dennom centre pre deti a rodinu  na  nízkoprahovú sociálnu službu pre deti a rodinu. Nejde len o zmenu názvu, ale v súlade s požiadavkami praxe o možnosť poskytovať takýto druh sociálnej služby  nielen priamo v zariadení, ale aj priamo v teréne (ambulantnou formou - denné centrá a terénnou formou  – rôzne terénne programy). Reakciou na túto zmenu je súčasné rozšírenie okruhu činností  o poskytovanie sociálnej rehabilitácie, preventívnej aktivity a o zabezpečovanie pomoci pri príprave na školské vyučovanie, ako aj o sprevádzanie dieťaťa.
	V zariadení núdzového bývania (§ 29) sa navrhuje nanovo upraviť okruh fyzických osôb, ktorým je možné túto sociálnu službu poskytovať. Toto zaradenie sa bude výlučne venovať poskytovaniu pomoci fyzickej osobe, na ktorej je páchané domáce násilie alebo rodovo podmienené násilie, alebo ktorá je obeťou trestného činu alebo obeťou obchodovania s ľuďmi alebo fyzickej osobe, ktorá je uvedenými situáciami ohrozená.  Naďalej sa zachováva utajenie miesta poskytovania sociálnej služby anonymita klientov nielen z dôvodu ohrozenia života a zdravia ale aj  vzhľadom na ochranu súkromia a rodinného života. To však neznamená, že fyzickým osobám, ktorým bolo možné poskytovať túto sociálnu službu podľa platnej právnej úpravy (napr. osamelá tehotná žena,  fyzická osoba v dôchodkovom veku alebo rodičia s deťmi, ktorí nemajú zabezpečené ubytovanie) nebude poskytovaná adekvátna pomoc. Týmto klientom sa budú poskytovať iné druhy sociálnych služieb, napr. sociálnu službu v útulku, v zariadení pre seniorov. Súčasne sa, vzhľadom na problémy, ktoré sa v rámci tejto sociálnej služby riešia, upravuje aj poskytovanie sociálneho poradenstva páchateľovi násilia, avšak mimo objektu zariadenia, v ktorom sa poskytuje sociálna služba klientom zariadenia.

K bodu 37  - poznámka pod čiarou k odkazu 25
	Ide o legislatívnotechnickú úpravu v odkaze.

K bodu 38 - § 31 ods. 1 a 2
	Ide o legislatívnotechnické zmeny v nadväznosti na zavedenie  terénnej sociálnej služby.

K bodu 39   - § 33
	Zavádza sa nový druh sociálnej služby, ktorou je včasná intervencia pre dieťa so zdravotným postihnutím do 7 rokov a pre jeho rodinu, nakoľko bez potrebnej pomoci takémuto dieťaťu a jeho rodine môže dochádzať k ohrozeniu  komplexného vývoja dieťaťa a súčasne k možnosti  sociálneho vylúčenia dieťaťa a jeho rodiny. V rámci tejto sociálnej služby sa poskytujú viaceré odborné činnosti (špecializované poradenstvo, sociálna rehabilitácia, rôzne preventívne aktivity a výkon stimulácie rôznymi metódami a technikami zameranými na senzorické a motorické stimulácie, ktorých cieľom je v súlade s holistickým prístupom zabezpečiť optimálny vývoj dieťaťa so zdravotným postihnutím. Službu včasnej intervencie možno poskytovať ambulantne alebo terénnou formou, napr. priamo v domácnosti dieťaťa so zdravotným postihnutím.

K bodom 40 a 41  - § 34 ods. 1 a 5
	Navrhuje sa špecifikovať spodnú (16 rokov) a hornú vekovú hranicu klientov (dovŕšenie dôchodkového veku), ktorým sa má sociálna služba v zariadení podporovaného bývania poskytovať.  Určenie týchto  vekových hraníc súvisí s tým, že  podporované bývanie má  viesť klientov k samostatnému životu, vrátane pracovnej integrácie, ktorej predpokladom je  aj vhodný vek.
	Súčasne sa upravuje maximálna kapacita tohto zariadenia, a to tak, že bude možné poskytovať túto sociálnu službu najviac pre šesť prijímateľov sociálnej služby, ak pôjde o objekt zariadenia s jednou bytovou jednotkou a najviac pre dvanásť prijímateľov sociálnej služby, ak  pôjde o objekt zariadenia s dvomi bytovými jednotkami Pričom v jednom bytovom dome smú byť len dve bytové jednotky. Zároveň právna úprava rieši aj situáciu bytových domov, spravidla v rámci panelovej zástavby, ktoré majú viaceré samostatné vstupy z ulice a kde je z hľadiska účelu navrhovanej úpravy odôvodnené limitovať počet bytových jednotiek len v každom tomto vstupe. Súčasne sa vytvára právna ochrana pre tých klientov, ktorí v čase poskytovania sociálnej služby nespĺňajú vekovú hranicu, a to  tak, že týmto klientom sa bude táto sociálna služba poskytovať aj naďalej.
Dôvodom  nastavenia uvedených kapacitných  kritérií  je legislatívne podporiť proces deinštitucionalizácie v Slovenskej republike, ktorej stratégiu vláda Slovenskej republiky schválila    v decembri  roku 2011. Súčasne zámerom je aj zosúladiť legislatívu v tejto oblasti s podmienkami  určenými a schválenými Európskou komisiou v rámci Regionálneho operačného programu, v rámci ktorého budú vznikať nové zariadenia sociálnych služieb komunitného typu.

K bodom 42 a 43  - § 35 ods. 2, 3 a 4
	V zariadení pre seniorov sa navrhuje stanoviť maximálny počet 22 prijímateľov v jednom objekte na jedno novo zriadené zariadenie tohto typu s cieľom vytvoriť pre seniorov prostredie rodinného typu v súlade so zámermi Slovenskej republiky v procese deinštitucionalizácie. Tento návrh je previazaný s príslušným prechodným ustanovením zákona, ktoré garantuje udržanie počtu miest v zariadeniach pre seniorov, ktoré poskytujú sociálnu službu ku dňu nadobudnutia účinnosti právnej úpravy, ale súčasne neumožňujú ďalšie zvyšovanie existujúceho počtu miest. To znamená,  že regulácia počtu miest (22) sa vzťahuje len na novovzniknuté zariadenia pre seniorov. Súčasne sa   zosúlaďuje poskytovanie ošetrovateľskej starostlivosti  so znením ustanovenia § 22 a to tak, že zariadenie pre seniorov môže poskytovať takúto starostlivosť a v prípade, že takúto starostlivosť neposkytuje vlastnými zamestnancami, tak je povinné zabezpečiť ošetrovateľskú starostlivosť napríklad prostredníctvom agentúry ošetrovateľskej starostlivosti. V nadväznosti na tieto zmeny sa vypúšťa poskytovanie ošetrovateľskej starostlivosti v odseku 2 písm. a)  štvrtý bod .

K bodom 44  a 45  - § 36 ods. 2 a 3
Zosúlaďuje sa  poskytovanie ošetrovateľskej starostlivosti  so znením ustanovenia § 22, a to tak, že zariadenie opatrovateľskej služby môže poskytovať takúto starostlivosť a v prípade, že takúto starostlivosť neposkytuje vlastnými zamestnancami, tak je povinné zabezpečiť ošetrovateľskú starostlivosť napríklad prostredníctvom agentúry ošetrovateľskej starostlivosti. V nadväznosti na tieto zmeny sa vypúšťa poskytovanie ošetrovateľskej starostlivosti v odseku 2 písm. a)  štvrtý bod .

K bodu 46 - § 37 ods. 4
V súlade s požiadavkami aplikačnej praxe sa explicitne ohraničuje doba, počas ktorej možno poskytovať pobytovú sociálnu službu v rehabilitačnom stredisku, a to na určitý čas, najviac na tri mesiace s tým, že túto lehotu možno predĺžiť len raz najviac o tri mesiace. Ide o rešpektovanie povahy a účelu sociálnej služby poskytovanej v rehabilitačnom stredisku  s dôrazom na poskytovanú sociálnu rehabilitáciu s cieľom návratu prijímateľa sociálnej služby do jeho prirodzeného rodinného prostredia.

K bodom 47 až 50 - § 38 ods. 1,  2,  5, 6 a 7
V domove sociálnych služieb sa ustanovuje horná (18 rokov) a dolná veková hranica (dovŕšenie dôchodkového veku) pri celoročnej pobytovej sociálnej službe z dôvodu vytvorenia podmienok postupnej deinštitucionalizácie v tomto druhu  a forme sociálnej služby. V praxi to bude znamenať, že deti do veku 18 rokov a seniori  nebudú umiestňovaní do takéhoto zariadenia  sociálnej služby  a bude im možné poskytovať tento druh sociálnej služby len týždennou alebo ambulantnou formou. V záujme podpory  deinštitucionalizácie sociálnych služieb sa tiež upravuje, že v domove sociálnych služieb s denným alebo týždenným pobytom možno v jednom objekte poskytovať službu maximálne pre 40 klientov.
Vzhľadom na navrhovanú zmenu v § 38 ods. 1 sa v záujme kontinuity poskytovanej sociálnej služby a  neuplatňovania retroaktivity v odseku 5 návrhu vytvára právna ochrana pre tých klientov, ktorí v čase poskytovania sociálnej služby nespĺňajú vekovú hranicu, a to  tak, že týmto klientom sa bude táto sociálna služba poskytovať aj naďalej, aby klient  nemusel byť premiestňovaný do nového prostredia. Postupným vylúčením seniorov z poskytovania tejto sociálnej služby sa umožní zachovať charakter tohto zariadenia pre fyzické osoby v produktívnom veku s vybraným druhom zdravotného postihnutia  a odlíšiť toto zariadenie od zariadenia pre seniorov. V praxi  boli mnohokrát seniori umiestňovaní v domove sociálnych služieb len z dôvodu absencie voľných miest v zariadení pre seniorov. Keďže v novozriadených domovoch sociálnych služieb  s celoročným pobytom nebudú umiestňované neplnoleté fyzické osoby, navrhuje sa neposkytovať vreckové a vecné dary dieťaťu s nariadenou ústavnou starostlivosťou.
Zosúlaďuje sa  poskytovanie ošetrovateľskej starostlivosti  so znením ustanovenia § 22 a to tak, že domov sociálnych služieb môže poskytovať takúto starostlivosť a v prípade, že takúto starostlivosť neposkytuje vlastnými zamestnancami, tak je povinné zabezpečiť ošetrovateľskú starostlivosť napríklad prostredníctvom agentúry ošetrovateľskej starostlivosti. V nadväznosti na tieto zmeny sa vypúšťa poskytovanie ošetrovateľskej starostlivosti v odseku 2 písm. a)  štvrtý bod .

K bodom 51 a 53 - § 39 ods. 1, 2 4 a 5
	Navrhuje sa príkladmo ustanoviť druhy zdravotných postihnutí, ktoré ak klienti  majú, je možné im  poskytovať sociálnu službu  v špecializovanom zariadení. Zároveň sa medzi  zdravotné postihnutia navrhuje zaradiť organický psychosyndróm ťažkého stupňa, ktorý si rovnako ako ostatné vymedzené zdravotné postihnutia, vyžaduje špecializovanú starostlivosť.
   		Rovnako ako pri iných typoch zariadení dlhodobej starostlivosti sa navrhuje stanoviť maximálny počet klientov  zariadenia nachádzajúceho sa v jednom objekte (40). Súčasne to bude znamenať, že špecializované zariadenia sa budú z hľadiska okruhu klientov, ktorým budú poskytovať starostlivosť, odlišovať od domova sociálnych služieb.
Zosúlaďuje sa  poskytovanie ošetrovateľskej starostlivosti  so znením ustanovenia § 22 a to tak, že špecializované zariadenie môže poskytovať takúto starostlivosť a v prípade, že takúto starostlivosť neposkytuje vlastnými zamestnancami, tak je povinné zabezpečiť ošetrovateľskú starostlivosť napríklad prostredníctvom agentúry ošetrovateľskej starostlivosti. V nadväznosti na tieto zmeny sa vypúšťa poskytovanie ošetrovateľskej starostlivosti v odseku 2 písm. a)  štvrtý bod .

K bodu 54 - § 48, 49 a 51
	Ide o legislatívnotechnické zmeny súvisiace so zmenou názvu lekárskej posudkovej činnosti na zdravotnícku posudkovú činnosť  pojem lekársky posudok sa mení na zdravotnícky posudok vzhľadom na to, že túto posudkovú činnosť okrem lekára bude môcť vykonávať aj sestra s vysokoškolským vzdelaním v príslušnom špecializačnom odbore ošetrovateľstvo s 10 ročnou praxou.
	
K bodom 55 až 59 - § 49 ods. 1, 2, 3 až 9
	Navrhuje sa zmena pojmu „posudzujúci lekár a lekár “ na pojem „posudzujúci zdravotnícky pracovník“ vzhľadom na to, že sa novelou umožňuje vykonávať posudzovanie odkázanosti na pomoc inej osoby okrem lekára aj sestre s vysokoškolským vzdelaním II. stupňa v odbore ošetrovateľstvo s 10 ročnou praxou v ústavnom zdravotníckom zariadení. Vzhľadom na to bolo potrebné vykonať nadväzujúce legislatívne úpravy. Posudzovanie potreby a rozsahu pomoci inou osobou pri úkonoch sebaobsluhy sestrou s vysokoškolským vzdelaním nemá na Slovensku tradíciu, ale v iných krajinách  už sestry takúto odbornú činnosť vykonávajú (napr. Rakúsko). 
Cieľom navrhovanej zmeny je zabezpečiť, aby sa pri posudzovaní odkázanosti na pomoc inej fyzickej osoby prihliadalo aj na zistenia a výsledky sociálnej posudkovej činnosti vykonávanej sociálnymi pracovníkmi. Na rozdiel od medicínskeho posúdenia sa v sociálnej posudkovej činnosti zisťujú potrebné skutočnosti vždy na základe osobného kontaktu s posudzovanou osobou, a to aj priamo v domácnosti klienta. V praxi sa opakovane vyskytovali prípady, keď   medicínske závery zistené na základe zdravotnej dokumentácie sa  diametrálne odlišovali od záverov zistených sociálnym pracovníkom. V súčasnosti nie je možné zmeniť závery lekára  týkajúce sa určenia stupňa odkázanosti klienta. V záujme eliminovať takéto nezrovnalosti a zvýšiť objektivitu posudzovania sa ustanovuje povinnosť zabezpečenia súladu oboch posudkových záverov (medicínskych a sociálnych) v § 49 odsek 2 a v  prípade potreby je možné ich korigovať v úzkej spolupráci  lekára/sestra a sociálneho pracovníka.

K bodom 60 až 62 - § 50 ods. 1, 2, 7 a 9
V rámci sociálnej posudkovej činnosti  sa navrhuje posudzovať aj odkázanosť fyzickej osoby na pomoc inej fyzickej osoby pri úkonoch sebaobsluhy podľa prílohy č. 3 a prílohy č. 4 v časti II (úkony starostlivosti o domácnosť) a III (základné sociálne aktivity).
Precizuje sa ustanovenie odseku 1 a 2, ktoré sa týkajú obsahu sociálnej posudkovej činnosti a navrhuje sa, aby sa v sociálnom posudku jednoznačne vymedzovali nielen úkony sebaobsluhy, úkony starostlivosti domácnosť a základné sociálne aktivity, na ktoré je fyzická osoba odkázaná na pomoc inej fyzickej osoby, ale aj ich predpokladaný  rozsah  v hodinách v rámci určeného rozpätia  prílohy č.3 písm. B, v ktorom je tento priemerný rozsah vyjadrený v pre každý stupeň odkázanosti v hodinách. Hlavne na účely poskytovania opatrovateľskej služby je takéto vymedzenie úkonov a ich rozsahu veľmi potrebné.
	Upravuje sa postup v rámci sociálnej posudkovej činnosti, konkrétne pri posudzovaní odkázanosti fyzickej osoby na pomoc inej fyzickej osoby pri úkonoch sebaobsluhy podľa prílohy     č. 3,  a to aj v  nadväznosti na nový obsah posudku upravený v § 51. V praxi to bude znamenať, že aj sociálny pracovník bude hodnotiť odkázanosť klienta na úkony sebaobsluhy bodovým hodnotením, pričom závery tohto hodnotenia sa v rámci vzájomnej spolupráce lekára a sociálneho pracovníka musia v konečnom závere zhodovať.  Z uvedeného dôvodu sa v nadväznosti na úpravu v § 49 ods. 2 navrhuje upraviť, aby ani výsledky sociálnej posudkovej činnosti nemohli byť v rozpore s výsledkami zdravotníckej posudkovej činnosti, t. j. aby rozhodnutie o odkázanosti na sociálnu službu, vrátane určenia stupňa odkázanosti, bolo výsledkom jednotného a  komplexného sociálneho a  medicínskeho posúdenia.  

K bodu 63  -  § 51 písm. b) a c)
	Ide o legislatívnotechnické úpravy v nadväznosti na úpravu § 50 ods. 2. Navrhuje sa, aby obsahom posudku bol zoznam a predpokladaný rozsah  hodín jednotlivých úkonov v oblasti sebaobsluhy, starostlivosti o domácnosť a pri sociálnych aktivitách. Tieto skutočnosti pomôžu identifikovať poskytovateľovi rozsah potrebnej pomoci,  tak pri pobytovej ako aj opatrovateľskej službe. Súčasne sa navrhuje uvádzať druhy sociálnej služby, ktoré môžu byť posudzovanej osobe poskytované. Pri navrhovaní druhov sociálnej služby sa vychádza z individuálnych  potrieb a návrhov posudzovanej fyzickej osoby. 

K bodom 64 a 65 - § 54 ods. 3 a 5
	Ide o legislatívnotechnické zmeny v nadväznosti na zmenu pojmu terénna sociálna služba a na pojem terénna forma sociálnej služby. 

K bodu 66  - § 57
	Ustanovuje sa v rámci podporných služieb nový druh sociálnej služby, ktorou je podpora samostatného bývania. V rámci tejto sociálnej služby bude možné fyzickým osobám nachádzajúcim sa v nepriaznivej sociálnej situácii poskytovať rôzne druhy pomoci priamo v ich prirodzenom prostredí (napr. v byte). Pôjde napr.  o pomoc pri vedení domácnosti, pri hospodárení  s finančnými prostriedkami, pri platení účtov, pri nadväzovaní kontaktov. Okrem uvedených aktivít sa klientom  v rámci podpory samostatného bývania bude poskytovať sociálne poradenstvo, pomoc pri uplatňovaní práv a právom chránených záujmov a vykonávať preventívna aktivita a sociálna rehabilitácia. Tento nástroj bude možné využiť aj pri podpore osôb s ťažkým zdravotným postihnutím, ktoré v rámci procesu deinštitucionalizácie budú prechádzať z pobytových zariadení sociálnych služieb do prirodzeného domáceho prostredia s cieľom podporiť ich nezávislosť a samostatnosť.

K bodom 67 až 69 - § 61 ods. 1 a 3
	Z ustanovenia odseku 1 sa navrhuje vypustiť slovo „krízová“ z dôvodu nadbytočnosti a súčasne sa vypúšťa odsek 3, nakoľko nízkoprahový charakter vybraných sociálnych služieb sa navrhuje upraviť v § 24 ods. 3.
	Účelom navrhovanej právnej úpravy je novo ustanoviť, a to v záujme ochrany života a zdravia prijímateľov sociálnej služby v zariadení pre fyzické osoby, ktoré sú odkázané na pomoc inej fyzickej osoby a pre fyzické osoby, ktoré dovŕšili dôchodkový vek  (zariadenie pre seniorov, zariadenie opatrovateľskej služby, domov sociálnych služieb, špecializované zariadenie, zariadenie podporovaného bývania, denný stacionár) nemožnosť v týchto zariadeniach poskytovať sociálnu službu fyzickej osobe, ktorej duševný stav ako obvinenej si vyžiadal právoplatné rozhodnutie súdu, ktorým uložil ochranné opatrenie ochranného liečenia, ochrannej výchovy, ochranného dohľadu alebo umiestnenia  odsúdeného v detenčnom ústave vydané podľa Trestného poriadku, a to do doby vykonania tohto ochranného opatrenia. 
	S touto právnou úpravou súvisí tiež explicitné ustanovenie o nevykonávaní posudkovej činnosti u tejto fyzickej osoby. Právna úprava reaguje na požiadavky aplikačnej praxe a potrebu vytvorenia právnych podmienok na účinnú ochranu  prijímateľov sociálnej služby, ktorí z dôvodu ťažkého zdravotného stavu alebo veku nie sú spôsobilí účinným spôsobom sa brániť proti možným prejavom násilia a zlého zaobchádzania spolubývajúcich, ktorým súd uložil ochranné opatrenie. Realizácia uložených ochranných opatrení sa musí realizovať výlučne v pôsobnosti orgánov, inštitúcií a zariadení na to účelovo určených a nie v podmienkach zariadení sociálnych služieb určených pre obzvlášť zraniteľnú cieľovú skupinu.

K bodu 70   - § 63 ods. 1
	Bližšie sa navrhuje špecifikovať fyzickú osobu, ktorá žiada zápis do registra, je ňou tá fyzická osoba, ktorá je štatutárnym orgánom a súčasne sa ustanovuje, že táto fyzická osoba musí byť odborne spôsobilá, pokiaľ nepoverila inú  fyzickú osobu za zodpovedného zástupcu za poskytovanie sociálnej služby.

K bodu 71 -  § 63 ods. 4
	Nakoľko v implementačnej praxi často nebolo zrejmé aké kvalifikačné predpoklady má mať fyzická osoba, ktorá je štatutárnym orgánom poskytovateľa sociálnych služieb alebo fyzická osoba zodpovedná na základe poverenia  za poskytovanie sociálnej služby, navrhuje sa jednoznačne vymedziť, pre ktoré druhy sociálnych služieb sa za odbornú spôsobilosť považuje dosiahnutie vysokoškolského vzdelania, a to bez požiadavky vymedzeného študijného odboru (vzhľadom na povahu a charakter vykonávaných činností fyzickej osoby zodpovednej za poskytovanie sociálnej služby) a pre ktoré druhy sociálnych služieb postačuje úplné stredoškolské vzdelanie (napr. prepravná služba, požičiavanie pomôcok, denné centrum, jedáleň, práčovňa).

K bodu 72 - § 63 ods. 6
Vzhľadom na to, že sa zavádza nová odborná činnosť, ktorou je stimulácia  komplexného vývoja dieťa so zdravotným postihnutím, ustanovuje sa, že túto činnosť je možné  zaregistrovať len vtedy, ak na túto činnosť bola ministerstvom udelená akreditácia.

K bodu 73  -   § 64 ods. 3 písm. a) a b)
	Ide o legislatívnotechnické zmeny v nadväznosti na zmeny navrhované v § 63 ods. 1.

 K bodu 74  - § 64 ods. 3 písm. i)
	Na základe požiadaviek z praxe sa navrhuje medzi náležitosti žiadosti o zápis do registra poskytovateľov sociálnych služieb zaradiť aj opis rozsahu a  podmienok poskytovania odbornej činnosti, obslužnej činnosti alebo ďalšej činnosti, nakoľko je žiaduce, aby budúci poskytovateľ splnil tieto náležitosti ešte pred zápisom do registra. Doplnenie náležitosti žiadosti o zápis do registra sa navrhuje v záujme možnosti náležitého preskúmania skutkového stavu zo strany príslušného  vyššieho územného celku v rámci konania o registrácií. Takýto návrh umožní posúdiť, či  služba, ktorá sa má poskytovať, je sociálna služba podľa tohto zákona, nakoľko v súlade s  § 65 ods. 6 písm. c) zákona o sociálnych službách vyšší územný celok rozhodne o nezapísaní do registra, ak služba, ktorá sa má poskytovať, nie je sociálna služba podľa tohto zákona. Na objektívne posúdenie tejto skutočnosti zo strany vyššieho územného celku, ako príslušného správneho orgánu, nie je  v platnej právnej úprave dostatočná opora v náležitostiach žiadosti o zápis do registra.
V praxi to bude znamenať, že vyšší územný celok opis rozsahu a podmienok poskytovania sociálnej služby predložený žiadateľom o registráciu porovná a zhodnotí s osobným rozsahom (cieľová skupina), vecným rozsahom (odborné, obslužné a ďalšie činnosti pre príslušný druh sociálnej služby, ktorú chce žiadateľ registrovať a podmienkami poskytovania príslušného druhu sociálnej služby podľa zákona o sociálnych službách (napr. písomné zmluvy o poskytovaní sociálnej služby).

K bodu 75  - § 64 ods.4
	Dôvodom navrhovaného doplnenia ustanovenia je explicitne ustanoviť, že ak sa má sociálna služba poskytovať v zariadení,  je potrebné pri  preukazovaní priestorových podmienok preukázať aj spôsobilosť užívať tieto priestory, t.j.  stavbu na účely poskytovania sociálnej služby v  zariadení sociálnych služieb, čo sa preukazuje právoplatným kolaudačným rozhodnutím príslušného stavebného úradu.

K bodom 76  a 77- § 64 ods. 5 a 6
	Návrhom sa presne špecifikuje čo sa pri zápise do registra poskytovateľov považuje za                   plnenie personálnych podmienok. Pôjde o uvedenie organizačnej štruktúry žiadateľa a v rámci nej   sa uvedú jednotlivé povolania zamestnancov a ich počet, ktorí budú pôsobiť v rámci jednotlivých oddelení alebo  úsekov. U týchto zamestnancov je potrebné určiť aj  akú budú mať kvalifikáciu, ktorá je určená v ustanovení § 84 ako aj v osobitných právnych predpisoch. To znamená, že sa jednoznačne ustanovuje, že splnenie personálnych podmienok predpokladá aj splnenie kvalifikačných predpokladov vybraných zamestnancov v sociálnych službách tak, ako to ustanovuje § 84 zákona. 
	V navrhovanom odseku 6 sa upravuje akým spôsobom preukazuje žiadateľ o registráciu hygienické podmienky. Týmto dokladom je kópia právoplatného rozhodnutia alebo záväzného stanoviska  príslušného úradu verejného zdravotníctva o tom, že súhlasí s  uvedením priestorov do prevádzky, prípadne s ich zmenou a súčasne  schvaľuje prevádzkový poriadok alebo jeho zmenu. 

K bodu 78 - § 64 ods. 9
	V záujme jednoznačnosti interpretácie a aplikácie právnej úpravy sa explicitne ustanovuje, že zmena druhu sociálnej služby alebo zmena miesta poskytovania sociálnej služby nie je len  zmenou údajov v registri (t. j. formálnou zmenou, ktorú poskytovateľ len oznámil registračnému úradu), ale že ide o začatie nového konania o registrácií nového druhu sociálnej služby, resp. s iným miestom poskytovania sociálnej služby, v rámci ktorého musia byť zo strany príslušného vyššieho územného celku preskúmané všetky skutkové okolnosti a splnenie právnych podmienok, nakoľko dochádza k zmene podstatných náležitostí poskytovanej sociálnej služby.

K bodu 79 - § 65 ods. 3
	Navrhovaná právna úprava súvisí s § 64 ods. 1, ktorý ustanovuje vecnú príslušnosť na konanie o registrácií pre prípady, ak sa sociálna služba bude poskytovať v územnom obvode viacerých vyšších územných celkov. Cieľom je, aby  bol príslušný vyšší územný celok vždy informovaný o tom, že na jeho území začne poskytovať sociálnu službu nový poskytovateľ, ktorý     z dôvodu viacerých prevádzok je zapísaný do registra len v tom kraji,  v ktorého územnom obvode má sídlo právnická osoba, ktorá žiada o zápis do registra, alebo v ktorého územnom obvode má trvalý pobyt alebo prechodný pobyt fyzická osoba, ktorá žiada o zápis do registra. V týchto prípadoch je opodstatnené, aby vyšší územný celok vykonanie zápisu do registra bezodkladne oznámil každému  vyššiemu územnému celku, v ktorého územnom obvode bude miesto poskytovania tejto sociálnej služby, a to v súvislosti s výkonom jeho pôsobnosti vo veci zabezpečenia poskytnutia sociálnej služby na základe informovaného výberu poskytovateľa sociálnej služby zo strany fyzickej osoby odkázanej na poskytovanie sociálnej služby tak, ako to ustanovuje § 8 ods. 3  s poukazom na § 6 ods. 2 písm. b) zákona o sociálnych službách.

K bodom 80 a 81 - § 65 ods. 6 písm. d), f) a g)
	Návrhom sa ako dôvod pre nezapísanie do registra poskytovateľov sociálnych služieb zaraďuje aj skutočnosť, že poskytovateľ nemá zabezpečené personálne podmienky, ktoré sú nevyhnutné pre kvalitné poskytovanie sociálnych služieb. Ide o potrebu zabezpečenia previazanosti s právnou úpravou § 64 ods. 3  písm. a) až c) s poukazom na § 64 ods. 5 zákona o sociálnych službách. Ak sa v rámci konania o registrácií preukáže, že žiadateľ o zápis nemá na poskytovanie sociálnej služby vytvorené personálne podmienky, musí mať táto skutočnosť za následok vydanie rozhodnutia o nezapísaní do registra.  To znamená, že príslušný správny orgán  neposudzuje len či „zoznam“  ako požadovaný doklad je priložený alebo nie, ale posudzuje aj  „vecnú stránku „zoznamu“. Ak zoznam   nezaručuje vytvorenie personálnych podmienok  v súlade so zákonom, navrhuje sa, aby to bol právny dôvod na rozhodnutie o nezapísaní do registra. 
	Zároveň v záujme legislatívnej podpory deinštitucionalizácie sociálnych služieb a nadväzné úpravy limitujúce kapacitu zariadenia podporovaného bývania, zariadenia pre seniorov, domova sociálnych služieb a špecializovaného zariadenia,  sa navrhuje nezapísať do registra poskytovateľov sociálnych služieb tie zariadenia, ktoré stanovené podmienky týkajúce sa kapacity nesplnia. Rovnako sa to týka aj neregistrácie zariadenia typu domov sociálnych služieb s celoročnou pobytovou formou. Naďalej však bude možné registrovať poskytovanie sociálnej služby v domove sociálnych služieb s týždennou a ambulantnou formou. Poskytovanie sociálnej služby v špecializovanom zariadení, ktoré je určené pre klientelu so špecifickými potrebami vyplývajúcimi z určitého druhu závažného  zdravotného postihnutia, bude  možné zaregistrovať aj v prípade celoročnej pobytovej formy.

K bodu 82 - § 66 ods. 1 písm. b)
	Ide o legislatívnotechnické zmeny v nadväznosti na zmeny navrhované v § 63 ods. 1 a § 64 ods. 3

K bodu 83  - § 66 ods. 1 písm. f)
	S výmazom z registra je spojený právny následok zániku oprávnenia na poskytovanie sociálnej služby poskytovateľovi sociálnej služby (§ 68 ods. 3). Vzhľadom na skutočnosť, že register je verejný a sú ustanovené viaceré do úvahy prichádzajúce právne dôvody výmazu z registra v § 68 ods. 1 a 2 (v zásade objektívne, subjektívne, bez miery zavinenia poskytovateľa sociálnej služby alebo s mierou zavinenia poskytovateľa sociálnej služby), predkladaný návrh doplnenia obsahu registra ustanovuje aj zápis dôvodu výmazu z registra.  

K bodom 84 a 85 - § 67 a 67a
	V § 67 sa ustanovuje  nová povinnosť poskytovateľa sociálnych služieb, ktorý poskytuje sociálnu službu v zariadení, označiť miesto poskytovania sociálnej služby, a to v záujme jednoznačnej identifikácie poskytovateľa sociálnej služby a identifikácie miesta poskytovania sociálnej služby v zariadení, a to vzhľadom na povahu a účel týchto zariadení, ako aj v záujme vytvorenia podmienok na výkon kontrolnej, resp. dozornej a dohliadacej činnosti príslušných orgánov podľa tohto zákona aj podľa osobitných predpisov, v záujme ochrany prijímateľov sociálnych služieb. V súlade s charakterom sociálnych služieb poskytovaných v zariadení podporovaného bývania a v zariadení núdzového bývania (anonymita, ochrana života, zdravia  a súkromia) sa povinnosť  označenia miesta nevzťahuje  na tieto sociálne služby.
	V § 67a sa novo  ustanovuje povinnosť poskytovateľa sociálnej služby (neverejný poskytovateľ sociálnej služby a poskytovateľ sociálnej služby, ktorým je právnická osoba založená obcou alebo vyšším územným celkom) vypracovať a uložiť do verejnej časti registra účtovných závierok výročnú správu o svojej činnosti a hospodárení,  a to v ustanovenej lehote (15. júla), spolu s ustanovenými obsahovými náležitosťami tejto správy a podmienkami, za ktorých musí byť ročná účtovná závierka overená audítorom.  Týmto sa vytvárajú právne podmienky na stransparentnenie hospodárenia poskytovateľov  sociálnych služieb. 
	Demonštratívnym výpočtom sú uvedené dôvody, pre ktoré poskytovateľ sociálnej služby prestal spĺňať finančné podmienky na poskytovanie sociálnej služby a ktoré v zásade preukazujú jeho pretrvávajúcu platobnú neschopnosť. Navrhované doplnenie úpravy právnych vzťahov je realizované v záujme zabezpečenia finančnej udržateľnosti poskytovania sociálnej služby a súvisiacej potreby právnej ochrany prijímateľov sociálnej služby a je priamo previazané  s možným zánikom oprávnenia na poskytovanie sociálnej služby, ak sa preukáže vznik právneho dôvodu na výmaz z registra.

K bodu 86 - § 68 ods. 1
	Na základe požiadaviek praxe sa dopĺňajú dôvody, pre ktoré vyšší územný celok rozhodne o výmaze poskytovateľa sociálnych služieb z registra. Nakoľko zákonom o sociálnych službách sa explicitne neustanovujú podmienky na poskytovanie sociálnej služby, ale podmienky, ktoré je potrebné splniť pre zápis do registra poskytovateľov sociálnych služieb, bolo túto skutočnosť potrebné previesť aj do navrhovanej zmeny v písmene b). Medzi nový dôvod pre výmaz registra sa v písmene  c) navrhuje zaradiť aj skutočnosť, že neverejný poskytovateľ a poskytovateľ založený obcou alebo vyšším územným celkom prestal spĺňať finančné podmienky na poskytovanie sociálnej služby podľa novonavrhovaného § 67b ods. 5 (likvidácia, konkurz, daňové nedoplatky a nedoplatky na poistnom). Nakoľko je poskytovateľ povinný plniť aj podmienky kvality poskytovanej sociálnej služby, ktorú kontroluje ministerstvo, v prípade neodstránenia zistených nedostatkov v tejto oblasti, bude rovnako vymazaný z registra.
	Keďže návrhom zákona sa v prechodných ustanoveniach neumožňuje existujúcim zariadeniam zvyšovať kapacitu, v prípade, že zariadenie ani po výzve vyššieho územného celku zvýšenú kapacitu nezníži na počet, ktorý mal pred ich zvýšením miest, bude z registra vymazaný.  V súčasnosti nie sú zákonom stanovené žiadne sankcie pre poskytovateľa, ktorý si nesplní zákonom stanovenú povinnosť a neoznámi zmeny skutočnosti rozhodujúce pre zápis do registra, navrhuje sa, aby v takom prípade, príslušný vyšší územný celok vymazal poskytovateľa z registra.

K bodu 87 - § 68 ods. 2 písm. e)
	Navrhovaná právna úprava súvisí s novo ustanovenou povinnosťou poskytovateľa sociálnej služby vypracovať a predložiť vyššiemu územnému celku, ktorý je registračným miestom, v ustanovenej lehote výročnú správu o svojej činnosti a hospodárení. Právnym následkom nesplnenia si tejto povinnosti v ustanovenej lehote, vzhľadom na jej účel (zabezpečenie  finančnej udržateľnosti poskytovania sociálnej služby a súvisiacej potreby právnej ochrany prijímateľov sociálnej služby), je výmaz z registra poskytovateľov sociálnych služieb.

K bodu 88 –  § 68 ods. 4
	Ide o legislatívnotechnické zmeny v nadväznosti na úpravy prijaté v § 68 ods. 1.

K bodu 89  – § 69 ods.  2
	Nakoľko sa v záujme podpory deinštitucionalizácie sociálnych služieb v prechodnom ustanovení 110k  zakazuje po nadobudnutí účinnosti tohto zákona zvyšovať kapacitu v existujúcich zariadeniach podporovaného bývania, v zariadeniach pre seniorov, v domovoch sociálnych služieb a v špecializovaných zariadeniach, navrhuje sa stanoviť sankciu v prípade, že poskytovateľ tento zákaz  poruší. To znamená, že ak ani po výzve vyššieho územného celku poskytovateľ kapacitu nezníži na pôvodný počet, navrhuje sa aby vyšší územný celok rozhodol o výmaze tohto poskytovateľa z registra.

K bodom 90 až 93  - § 71 ods. 1 písm. b), c) a d) a ods. 3 písm. a) a c)
	Ide o legislatívnotechnické zmeny v nadväznosti na návrhy v § 74 ods.8, v ktorom sa upravuje účtovanie úhrady za iné činnosti v osobitnej zmluve. Súčasne sa dopĺňajú zdroje financovania sociálnych služieb o úhradu, ktorú platí tzv. samoplatca vo výške ekonomicky oprávnených nákladov a o dotácie poskytované ministerstvom formou finančného príspevku. Súčasne ide o legislatívnotechnické zmeny v nadväznosti na návrhy v §  78a.

K bodu 94  - § 72 ods. 1
	V súlade s ustanovením § 15 ods. 3 je možné v rámci sociálnej služby vykonávať, zabezpečovať alebo utvárať podmienky na vykonávanie iných činností, ktoré tento zákon neupravuje a zvyšujú kvalitu sociálnej služby. Ide napríklad o kadernícke služby, vykonávanie zdravotnej rehabilitácie a rôzne druhy terapií (napr muzikoterapia, felinoterapia). Tieto činnosti nie je možné považovať za činnosti sociálnej služby a z uvedeného dôvodu nie je možné úhradu za tieto činnosti zahrnúť do úhrady za sociálnu službu. V prípade, že poskytovateľ má záujem účtovať úhradu za takéto činnosti, je potrebné aby ju účtoval osobitne, mimo úhrady za sociálnu službu v osobitnej zmluve.

K bodom 95 a 96  - § 72 ods. 2 a 3
	Navrhuje sa explicitne ustanoviť, aby poskytovatelia boli povinní na účely určenia výšky úhrady od ekonomicky oprávnených nákladov odpočítať príjem z finančných príspevkov poskytnutých z prostriedkov ministerstva a príjem z úhrady ekonomicky oprávnených nákladov spojených s poskytovaním sociálnej služby podľa § 71 ods. 7, ktorú uhradil iný vyšší územný celok. Dôvodom navrhovanej úpravy je zabezpečiť, aby na strane poskytovateľov, ktorí sú podporovaní z verejných zdrojov, nedochádzalo k vytváraniu zisku a aby sa skutočnosť, že poskytovateľ sociálnej služby je podporovaný z verejných prostriedkov, prejavila vo výške požadovanej úhrady od prijímateľa sociálnej služby. Súčasne sa navrhuje stanoviť, aby neverejní poskytovatelia mohli určovať úhradu len v súlade so svojim aktuálnym cenníkom sociálnej služby a tento sprístupniť na svojom webovom sídle alebo na inom verejne dostupnom mieste,  tak aby záujemcovia boli o cenách riadne informovaní a aby nedochádzalo k nerovnakému zaobchádzaniu s klientmi. Cieľom je,  aby každý klient za  rovnakú službu poskytovanú  za rovnakých podmienok, mal určenú rovnakú východiskovú úhradu. To neznamená, že každý klient bude platiť úhradu v rovnakej výške, nakoľko  úhrada sa platí v závislosti od príjmu a majetku klienta.  

K bodu 97 –  § 72 ods. 4
	V nadväznosti na zmeny prijaté v odseku 3 (spôsob určovania sumy úhrady pre neverejného poskytovateľa) bolo potrebné aj v tomto ustanovení vykonať následné zmeny.

K bodu 98  -  §  72 ods. 5
	Novým spôsobom sa navrhujú upraviť ekonomicky oprávnené náklady na poskytovanie sociálnej služby. Explicitne sa ustanovuje, že za takéto náklady možno považovať len bežné výdavky poskytovateľa  na činnosti uvedené v § 16 až 18, t. j. odborné, obslužné a ďalšie činnosti. Oproti doterajšej právnej  úprave sa v ekonomicky oprávnených môže zohľadňovať len nájomné vo výške obvyklého nájomného, t. j nájomného, ktoré je v danom čase a v danom  mieste obvyklé za   rovnaké alebo porovnateľné veci (účelom a druhom nájmu). Zámerom je eliminovať situácie  stanovovania a platenia  neúmerne vysokého nájomné, ktoré sa v konečnom dôsledku premieta do úhrady klientov alebo do výšky finančného príspevku na prevádzku. Súčasne sa v rámci   ekonomicky oprávnených nákladov regulujú odpisy hmotného a nehmotného majetku, ktoré bezdôvodne   neúmerne zvyšovali úhradu klienta.

K bodu 99  - § 72 ods. 6 
	Medzi odborné činnosti, za ktoré nie je možné požadovať úhradu, sa navrhuje zaradiť aj novodefinované činnosti, ktorými sú preventívna aktivita, pomoc pri pracovnom uplatnení a pomoc pri  príprave na školské vyučovanie a sprevádzanie dieťaťa, stimulácia komplexného vývoja dieťaťa  a podpora samostatného bývania. Ide o činnosti, ktoré sa navrhujú poskytovať v rôznych nepriaznivých  sociálnych situáciách pre klientov z rôznych dôvodov sociálne vylúčených alebo ohrozených sociálnym vylúčením, navyše ktorých príjmy sú obvykle veľmi nízke, napr. pri nízkoprahových službách pre deti a rodinu a v komunitných centrách.  Požadovanie úhrady  v týchto prípadoch by bolo nielen nespravodlivé, ale aj neúčelné a neefektívne.

K bodu 100 - § 72 ods. 8
	Ide o legislatívnotechnickú úpravu, nakoľko príjem sa posudzuje na účely platenia úhrady a nie jej určenia. Súčasne ide o legislatívnotechnickú úpravu v nadväznosti na návrh upraviť niektoré podmienky posudzovania príjmu na účely platenia úhrady za sociálne služby priamo zákonom o sociálnych službách, a to na základe podnetov z praxe.  

K bodu 101 - § 72 ods. 16 
	Ide o legislatívnotechnickú úpravu v záujme legislatívnej čistoty ustanovenia.

K bodu 102  - § 72 ods. 19
	V záujme chrániť príjem klienta a  blízke osoby ustanovené zákonom pred výdavkami na sociálne služby, neprimeranými ich príjmu, sa navrhuje upraviť, že na účely platenia úhrady za sociálnu službu sa od príjmu klienta, rodiča alebo dospelého dieťaťa, ktorí sú povinní za klienta platiť úhradu alebo jej časť, odpočítava  suma úhrady za inú sociálnu službu, ktorá je klientovi súčasne poskytovaná, napríklad  pri kombinácii poskytovania  sociálnej služby v zariadení a prepravnej služby). Rovnaká úprava sa navrhuje aj pri úhrade za sociálnu službu, ktorú sú tieto osoby povinné platiť za ďalšieho prijímateľa sociálnej služby. Pôjde napr. o situáciu, keď sa má začať poskytovať sociálna služba manželke, voči ktorej má vyživovaciu povinnosť manžel, ktorému sa už sociálna služba poskytuje.

K bodu 103  - § 72a
	V § 72a sa navrhuje stanoviť niektoré nové, ale aj doteraz platné  podmienky posudzovania a zisťovania príjmu, priamo zákonom o sociálnych službách. Podmienky súvisiace so zisťovaním a posudzovaním príjmu na účely platenia úhrady za sociálnu službu, ktoré v navrhovanom ustanovení nie sú upravené, sa naďalej posudzujú podľa zákona č. 447/2008 Z. z. o peňažných príspevkoch na kompenzáciu ťažkého zdravotného postihnutia. Základnou zmenou, ktorá sa navrhuje upraviť je, aby sa na rozdiel od súčasnej právnej úpravy  príjem na účely platenia úhrady za sociálnu službu zisťoval za kalendárny mesiac, ktorý predchádza mesiacu, v ktorom sa má začať poskytovať sociálna služba a nie za predchádzajúci rok, ako je to v súčasnosti. Výnimkou z tohto pravidla bude zisťovanie nepravidelného príjmu, ktorý sa bude naďalej zisťovať a posudzovať za predchádzajúci kalendárny rok.

K bodom 104  až  111  - § 73 ods. 1 až 5, 8 , 10 a 11
 		V záujme zvýšiť ochranu príjmu klientov pred neprimeranou úhradou za sociálnu službu, ktorá im neumožňuje po zaplatení úhrady zabezpečiť si iné nevyhnutné  životné potreby (napr.  strava, bývanie, lieky, odev, obuv, cestovné) a ktoré nemajú pokryté v rámci sociálnej služby, sa navrhuje zvýšiť násobky a percentá sumy životného minima, ktoré musia zostať klientovi, resp. osobe povinnej platiť úhradu alebo jej časť za klienta pri poskytovaní zákonom ustanovených druhov a foriem sociálnych služieb po zaplatení úhrady. Napriek tomu, že zákonom určená ochrana príjmu sa v dôsledku zvyšovania súm životného minima každoročne nepatrne zvyšuje, percentuálna výška, resp. násobky stanovené pre ochranu príjmu neboli zvyšované niekoľko rokov, pričom náklady na zabezpečenie každodenných potrieb sa postupne zvyšovali.
	Pri opatrovateľskej službe sa navrhuje zvýšiť ochranu príjmu klienta z 1,3 (257,52 €), na 1,4 (277,33 €) násobok sumy životného minima. 
	Pri celoročnom pobyte fyzickej osoby v zariadení sa navrhuje zvýšiť ochranu príjmu z 20 % (39,62 €) na 25 %  (49,52 €) sumy životného minima. Súčasne  sa navrhuje určiť aj povinný zostatok z príjmu vo výške 75 % sumy životného minima pre klientov s celoročným pobytom, ktorí nebudú odoberať stravu a to v nadväznosti na zmeny prijaté v § 17 ods.4 a 5 , ktorými sa umožňuje klientom aj pri poskytovaní sociálnej služby v zariadení s celoročným pobytom neodoberať stravu za zákonom  ustanovených podmienok. 
	Pri týždennom pobyte fyzickej osoby v zariadení sa navrhuje zvýšiť ochranu príjmu              z 50 % (99,04 €) sa navrhuje zvýšiť ochranu príjmu na  60 % (118,85 €). Rovnako aj pri tejto forme sociálnej služby  sa navrhuje určiť povinný zostatok z príjmu vo výške 85 % sumy životného minima pre klientov s týždenným  pobytom, ktorí nebudú odoberať stravu a to v nadväznosti na zmeny prijaté v § 17 ods.4 a 5 , ktorými sa umožňuje klientom aj pri poskytovaní sociálnej služby v zariadení s celoročným pobytom neodoberať stravu za zákonom  ustanovených podmienok. 
	Pri dennom pobyte – ambulantnej sociálnej službe v zariadení sa navrhuje zvýšiť sumu ochrany  príjmu, ktorý musí klientovi zostať po zaplatení úhrady za sociálnu službu zo 70 % (138,66 €) na 1 násobok sumy životného minima (198,09 €). 
	Pri ambulantnej sociálnej službe bez poskytovania stravy sa navrhuje zvýšiť ochranu príjmu z 1,3 (257,52 €) na 1,4 (277,33 €) násobok sumy životného minima.
	Pri ochrane príjmu osôb, ktoré sa spoločne posudzujú s klientom sociálnej služby alebo u osôb, ktoré  sú povinné platiť úhradu za sociálnu službu alebo jej časť  za svojho príbuzného (rodičia a plnoleté zaopatrené deti), ktorému sa poskytuje sociálna služba, sa navrhuje zvýšiť túto ochranu z doterajších 1,3 (252,95 €) na 1,65 (326,84 €) násobok sumy životného minima (§ 73    ods. 8 a 10). 
	Pri výpočte súm zvýšenia ochrany príjmu sa vychádzalo z dostupných údajov o nákladoch, ktoré sú v súčasnosti vynakladané priemerne  na  domácnosť s jedným členom starším ako 65  rokov, napr. na živobytie (potraviny), odevy a obuv, bývanie, nábytok, bytové vybavenie a údržbu, na dopravu, spoje a na rekreáciu a kultúru.
	Súčasne  v odseku 8 ide o legislatívnotechnickú úpravu.
	Navrhovaná právna úprava ustanovuje prechod povinnosti platiť úhradu za sociálnu službu alebo jej časť, ak podľa odsekov 1 až 5 nevznikne prijímateľovi sociálnej služby povinnosť platiť úhradu za sociálnu službu alebo jej časť, na potomkov - zaopatrené plnoleté deti, pričom táto povinnosť zaopatrených plnoletých detí predchádza povinnosť rodičov prijímateľa sociálnej služby, ktorého príjem sa neposudzuje spoločne s príjmom rodičov (plnoletý a zaopatrený). Povinnosť platiť úhradu za sociálnu službu alebo jej časť u rodičov prijímateľa sociálnej služby, ktorého príjem sa neposudzuje spoločne s príjmom rodičov, teda je plnoletý a zaopatrený, vznikne len vtedy, ak prijímateľ sociálnej služby nemá zaopatrené plnoleté deti, ale aj vtedy, ak takýchto potomkov síce má, ale nie sú schopní plniť povinnosť platiť úhradu za sociálnu službu alebo jej časť  úplne. Na rozdiel od predchádzajúcej právnej úpravy,  v ktorej bol ustanovený explicitne prechod povinnosti platiť úhradu za sociálnu službu alebo jej časť, „postupne na rodičov a deti“, ide o rešpektovanie zásady prednosti vzniku vyživovacej povinnosti potomkov pred vznikom vyživovacej povinnosti predkov. 
	Súčasne sa navrhuje ustanoviť, že ak nedôjde k dobrovoľnému plneniu povinnosti platiť úhradu alebo jej časť zo strany najbližších príbuzných, obec alebo vyšší územný celok vydáva rozhodnutie o povinnosti platiť tieto dlžné sumy, a to v rozsahu svojej pôsobnosti. Osoby povinné platením úhrady a poskytovateľ sociálnej služby sa stávajú účastníkmi predmetného konania. Prijímateľ sociálnej služby má na účely tohto rozhodovania postavenie zúčastnenej osoby, ktoré mu priznáva navrhovaná právna úprava v súlade s ustanovením § 15 Správneho poriadku. Uvedená zmena sa premieta aj do ustanovenia § 92 ods. 5, v ktorom sa určuje miestna príslušnosť obce alebo vyššieho územného celku. V nadväznosti na vykonané zmeny dotknutých ustanovení návrh obsahuje súvisiace legislatívnotechnické úpravy. 

K bodom 112 až 117 -  § 73 ods.  12, 13, 16, 18 a 19
	Ide o legislatívnotechnické úpravy v nadväznosti na predchádzajúce zmeny v § 73.
K bodu 118  -  § 74 ods. 1 
 		Navrhuje sa, aby  obsah zmluvy zodpovedal zmluve o poskytovaní sociálnej služby v medziach zákona, napríklad, ak zákon o sociálnych službách  ustanovuje taxatívne dôvody jednostrannej výpovede zo strany poskytovateľa sociálnej služby, nie je možné, aby poskytovateľ sociálnej služby dojednával v zmluve iné ďalšie dôvody jednostrannej výpovede. Súčasne sa  doplnením ustanovenia navrhuje vytvoriť podmienky, ktoré majú zabrániť tomu, aby nevznikali zmiešané typy zmlúv, napríklad zmluva o poskytovaní sociálnych služieb a zdravotnej starostlivosti. Ak má poskytovateľ záujem poskytovať aj iné služby alebo starostlivosť je povinný tieto vzťahy upraviť mimo rámec zmluvy o poskytovaní  sociálnej služby samostatnou zmluvou.

K bodu 119 – § 74 ods. 2 písm. b)
	Ide o legislatívnotechnickú úpravu v záujme zachovania legislatívnej čistoty tohto ustanovenia.

K bodu 120  -  § 74 ods. 3 až 5   
	V nadväznosti na zmeny prijaté v § 8 ods. 1 sa upravuje aj postup, ktorý predchádza uzavretiu zmluvy o poskytovaní sociálnej služby s tým, že sú taxatívne určené údaje, ktoré záujemca o sociálnu službu poskytuje poskytovateľovi sociálnej služby, ktorého si vybral. Súčasne vzhľadom na to, že charakter niektorých druhov sociálnych služieb (napr. sprievodcovská služba, požičiavanie pomôcok) nevyžaduje predložiť poskytovateľovi sociálnej služby všetky údaje (napr. o príjme  a majetku), ustanovujú sa výnimky a súčasne, ale pri vybraných druhoch sociálnych služieb vyžaduje predloženie aj iných dokladov (napr.  právoplatné rozhodnutie o odkázanosti na sociálnu službu) pri sociálnych službách dlhodobej starostlivosti.

K bodu 121  - § 74 ods. 7 písm. d)
	Nakoľko sa v ustanovení § 17 ods. 4 a 5 navrhuje zaviesť povinnosť klienta odoberať určitý počet jedál pri vybraných formách sociálnej služby v zariadení, je potrebné túto skutočnosť premietnuť aj do obsahu zmluvy o poskytovaní sociálnej služby.

K bodu 122 - § 74 ods. 7 písm. i)
	Navrhuje sa explicitne ustanoviť, že v zmluve o poskytovaní sociálnej služby sa neuvádza len suma stanovenej úhrady, ale aj suma úhrady po uplatnení ochrany príjmu a spôsob jej určenia, nakoľko táto suma je skutočnou sumou, ktorú klient poskytovateľovi platí v danom čase. Súčasne v súlade s požiadavkami aplikačnej praxe sa ako podstatná náležitosť zmluvy o poskytovaní sociálnej služby dopĺňajú podmienky zúčtovania úhrady (preplatky, nedoplatky), podmienky jej vrátenia a lehota zúčtovania.

K bodu 123  - § 74 ods. 7 písm. k)
	Navrhuje sa vypustiť ako podstatnú náležitosť zmluvy o poskytovaní sociálnej služby odstúpenie od zmluvy a to  vzhľadom na povahu a účel tejto zmluvy, ktorým je ochrana prijímateľa sociálnej služby. Inštitút odstúpenia od zmluvy je v zásade sankčným inštitútom bez  lehoty a preto by sa nemal uplatňovať  v právnych vzťahoch pri poskytovaní sociálnej služby. Z uvedených dôvodov  sa navrhuje explicitne ako podstatnú náležitosť tejto zmluvy ustanoviť jednostrannú výpoveď v rozsahu ustanovenom týmto zákonom.

K bodu 124  - § 74 ods. 7 písm. l) 
	Ide o legislatívnotechnickú úpravu v nadväznosti na zmeny v § 73. 

K bodu 125 - § 74 ods. 8
Cieľom navrhovanej úpravy je zabezpečiť jednotnosť v implementačnej praxi pri určovaní  úhrady za sociálnu službu, ktorá je obsahom zmluvy o poskytovaní sociálnej služby. V záujme transparentnosti sa navrhuje, aby suma úhrady v zmluve  bola rozčlenená osobitne  na úhradu za každú poskytovanú odbornú, obslužnú alebo ďalšiu činnosť.. Klient tak bude jednoznačne vedieť, za ktoré činnosti a úkony platí úhradu. Pokiaľ ide o poskytovanie iných činností, t.j. njede o činnosti , ktoré majú charakter sociálnych služieb, úhrada za tieto činnosti musí byť upravená v osobitnej zmluve, ktorou je tzv. nepomenovaná zmluva podľa § 51 Občianskeho zákonníka

K bodom 126 až 129  - § 74 ods. 12, 14 a 20
		Ide o legislatívnotechnické úpravy a súčasne sa navrhuje  spresniť, že poskytovateľ sociálnej služby môže jednostranne vypovedať zmluvu o poskytovaní sociálnej služby  len z  dôvodov taxatívne ustanovených v zákone o sociálnych službách a zároveň sa dopĺňa, že dôvodom pre jednostranné vypovedanie zmluvy môže byť aj hrubé  porušenie dobrých mravov nielen zo strany prijímateľa sociálnej služby, ale pri opatrovateľskej službe aj porušenie, ktorého sa dopustí najbližší príbuzný prijímateľa sociálnej služby vo vzťahu k pracovníkovi, ktorý tomuto príbuznému poskytuje opatrovateľskú službu (odsek 14). Ustanovuje sa povinnosť uzatvoriť dodatok k zmluve o poskytovaní sociálnej služby nielen z dôvodu zmeny skutočností rozhodujúcich na určenie  úhrady za sociálnu službu  podľa § 73 (t. j. ak pôjde o zmeny súvisiace s ochranou príjmu), ale pri akýchkoľvek iných  zmenách, ktoré sú rozhodujúce na určenie a platenie úhrady za sociálnu službu. 
	V odseku 20 ide legislatívnotechnické zmeny, ktoré súvisia s tým, že sa rozšírili dôvody na výmaz poskytovateľa z registra a v nadväznosti na to sa navrhuje rozšíriť dôvody, pri ktorých je obec alebo vyšší územný celok povinný poskytnúť alebo zabezpečiť sociálnu službu klientovi.

K bodu 130  -   § 75 ods. 1, 2, 3, 5 , 8 a 9
	Ide o legislatívnotechnickú úpravu a čistotu pojmu „zabezpečenie poskytovania sociálnej služby“ na pojem „poskytovanie sociálnej služby“, nakoľko v týchto ustanoveniach  samospráva žiada neverejného poskytovateľa už priamo o poskytovanie  sociálnej služby a nie o zabezpečenie.
	
K bodu 131 - § 75 ods. 7 písm. j)
	Ide o legislatívnotechnickú zmenu v nadväznosti na zavedenie novej sociálnej služby, ktorou je terénna sociálna služba krízovej intervecie.

K bodu 132 - § 75 ods. 7 písm. k) až m)
Nakoľko sa zavádza nový druh sociálnej služby, ktorým je komunitné centrum a služba včasnej intervencie a podpora samostatného bývania, bolo potrebné určiť aj pôsobnosť príslušnej samosprávy a preto sa navrhuje, aby obec alebo vyšší územný celok mohli fakultatívne na tieto druhy sociálnej služby poskytovať finančný príspevok na prevádzku.

K bodu 133 -  § 75 ods.  8
	Ide o legislatívnotechnickú úpravu a čistotu pojmu „zabezpečenie poskytovania sociálnej služby“ na pojem „poskytovanie sociálnej služby“, nakoľko v týchto ustanoveniach  samospráva žiada neverejného poskytovateľa už priamo o poskytovanie  sociálnej služby a nie o zabezpečenie.

K bodu 134 - § 75 ods. 13
	Navrhuje sa, aby príslušným vyšším územným celkom pre poskytovanie finančného príspevku na prevádzku zariadenia núdzového bývania bol  ten vyšší územný celok, v ktorom neverejný poskytovateľ poskytuje sociálnu službu, bez ohľadu na trvalý pobyt klientov a preto sa z tohto ustanovenia zariadenie núdzového bývania vypúšťa (§ 29). V praxi bolo problematické zisťovať a získať refundáciu nákladov tejto sociálnej služby podľa trvalého pobytu klientov, pričom charakter tejto  služby si vyžadoval poskytnúť službu akútne, nakoľko riešila krízovú situáciu klienta a jeho rodiny.

K bodu 135 - § 75 ods. 14
Ide o legislatívnotechnické zmeny v nadväznosti na zmeny prijaté v tretej hlave (služby krízovej intervencie) a v podporných službách (podpora samostatného bývania).
K bodom  136 a 137  - § 75 ods. 16 
	Navrhuje sa vypustiť  pôvodné ustanovenie § 75 odsek 16 vzhľadom na to, že  finančný príspevok pri odkázanosti fyzickej osoby na pomoc inej fyzickej osoby sa  poskytuje vo výške stanovenej zákonom. Zároveň  navrhovaná úprava je tým previazaná s novou  reguláciou úhrady za poskytovanú sociálnu službu, ktorá v zásade ustanovuje odpočítavanie finančných príspevkov , ktoré neverejný poskytovateľ získal z verejných prostriedkov (obec, ministerstvo) z  ekonomicky oprávnených nákladov. Z uvedeného dôvodu nie je odôvodnené redukovať výšku fiančného príéspevku na odkázanosť o zaplatenú úhradu zo strany klienta.
	Predkladaným návrhom sa garantuje poskytovanie finančného príspevku neverejným poskytovateľom opatrovateľskej služby a poskytovanie finančného príspevku neverejným poskytovateľom neverejných pobytových sociálnych služieb aj počas neprítomnosti prijímateľa sociálnej služby v domácnosti(v prípade opatrovateľskej služby), resp. neprítomnosti prijímateľa sociálnej služby v pobytovom zariadení sociálnych služieb a to bez ohľadu na dôvod jeho neprítomnosti, avšak najviac po dobu 30 po sebe nasledujúcich dní. Touto právnou úpravou sa zabezpečuje účelnosť vynakladania verejných prostriedkov i rešpektovanie prevádzkových pomerov poskytovateľa sociálnej služby v nevyhnutnom rozsahu (potreba uhradiť energie, nájom, mzdy, odvody), a to v zásade porovnateľným spôsobom ako je ustanovený v prípade poskytovania finančných prostriedkov z rozpočtu ministerstva (§ 78b).

K bodu 138  - § 77, § 78a a 78b
	Účelom právnej úpravy určenia výšky finančného príspevku na prevádzku poskytovanej sociálnej služby je v zásade vytvoriť právne podmienky na porovnateľné financovanie sociálnej služby rovnakého druhu, a ak ide o sociálnu službu poskytovanú v zariadení rovnakej formy sociálnej služby a porovnateľnej kapacity zariadenia, a to tejto sociálnej služby poskytovanej neverejným poskytovateľom sociálnej služby a verejným poskytovateľom sociálnej služby. V zásade sa preto vychádza z úrovne priemerných bežných výdavkov a priemerných skutočne dosiahnutých príjmov z platenia úhrady za túto sociálnu službu v pôsobnosti obce alebo vyššieho územného celku za predchádzajúci rozpočtový rok po odpočítaní sumy finančného príspevku pri odkázanosti fyzickej osoby na pomoc inej fyzickej osoby pri úkonoch sebaobsluhy podľa § 76 poskytnutého neverejnému poskytovateľovi sociálnej služby na príslušný rok z verejných prostriedkov, nakoľko ide o finančný príspevok, ktorého účelom je pokrývať časť vzniknutých nákladov neverejného poskytovateľa sociálnej služby na zvýšenú potrebu osobnej starostlivosti v dôsledku odkázanosti prijímateľa na pomoc inej osoby. Uvedené priemerné výdavky a príjmy sa navrhujú zisťovať podľa zákonom stanovených kritérií ako napr. podľa druhu sociálnej služby, podľa formy a kapacity sociálnej služby, ak ide o zariadenie, počet prijímateľov, pri  vybraných  sociálnych službách podľa hodín,  počtu kilometrov prípadne inú jednotku výkonu. Ak sa budú zisťovať priemerné výdavky a  príjmy aj podľa kapacity, navrhuje sa osobitné členenie  v troch pásmach ( do miest, od 41 do 100 miest a nad 100 miest).
 Aby bola vyššie uvedená požiadavka porovnateľnosti financovania  zabezpečená, novo navrhovaná právna úprava v odsekoch  4 a 5 obsahuje explicitnú úpravu započítavania bežných výdavkov, ktoré reálne vznikli v predchádzajúcom roku, ktorý je relevantným na určenie výšky finančného príspevku na prevádzku poskytovanej sociálnej služby, ale ktoré boli uhradené až v príslušnom rozpočtovom roku, a to na účely určenia výšky finančného príspevku na nasledujúci rozpočtový rok. Ide aj o explicitnú právnu úpravu započítavania príjmov z platenia úhrad za sociálnu službu, ktorých povinnosť platenia vznikla  v predchádzajúcom rozpočtovom roku, ale ktoré boli skutočne zaplatené až v príslušnom roku, a to na účely určenia výšky finančného príspevku na nasledujúci rozpočtový rok.
Navrhovaná právna úprava obsahuje zároveň  mechanizmus započítavania aj na vzniknuté vratky a nedoplatky v rámci bežných výdavkov a v rámci platenej úhrady (napr.  zálohové platby za energie)  s cieľom  zabezpečiť ich premietnutie do reálnej nákladovosti prevádzky sociálnej služby. 
		
V § 78a sa navrhuje nanovo upraviť poskytovanie finančného príspevku z rozpočtu ministerstva na sociálnu službu poskytovanú neverejným poskytovateľom sociálnej služby na lokálnej úrovni. Ďalšou významnou zmenou je návrh, aby bol finančný príspevok poskytovaný ministerstvom priamo neverejnému poskytovateľovi a nie sprostredkovane cez obec, tak ako to bolo upravené v súčasnej právnej úprave. Dôvodom je eliminovať problémy, ktoré malo ministerstvo pri tomto spôsobe poskytovania finančných príspevkov v posledných dvoch rokoch (napr. obec vôbec nepodala žiadosť za neverejného poskytovateľa, resp. ju podala po termíne stanovenom zákonom a tým neverejnému poskytovateľovi zanikol nárok na poskytnutie finančného príspevku, obec z rôznych dôvodov nepodpísala zmluvy o poskytnutí finančného príspevku pre neverejného poskytovateľa s ministerstvom, obec nepoukázala finančné prostriedky neverejnému poskytovateľovi, resp. nie v zákonom stanovenej lehote). V dôsledku uvedeného postupu obcí  bolo však poskytovanie sociálnej služby u takéhoto poskytovateľa ohrozené, ale hlavne boli ohrozené základné vitálne potreby klientov, ale aj zamestnancov, ktorí nemohli mať vyplatenú mzdu, resp. mali ju vyplatenú s oneskorením.
	Rovnako ako v platnej právnej úprave, v prípade, že finančný príspevok na poskytovanie sociálnej služby nebude z rôznych dôvodov poskytnutý ministerstvom,  fakultatívne ho môže  poskytnúť aj obec.
	Aj na základe poznatkov z implementačnej praxe sa navrhuje upraviť iným spôsobom  niektoré podmienky poskytnutia finančného príspevku zariadeniu zriadenému alebo založenému obcou alebo obci, ktorá poskytuje sociálnu službu v zariadení a finančného príspevku neverejnému poskytovateľovi na poskytovanie sociálnej služby. Ide predovšetkým o tieto zmeny:
	Nakoľko sa uvedené finančné príspevky poskytujú na kapacitu zariadenia, je nevyhnutné, aby výpis z registra poskytovateľov sociálnych služieb, ktorým sa kapacita zariadenia preukazuje, nebol starší ako 3 mesiace. Okrem výpisu z registra sa od poskytovateľa požaduje aj predloženie dokladov preukazujúcich skutočnosť, že nemá daňové nedoplatky a nedoplatky na poistnom. Ak obec alebo neverejný poskytovateľ nepožiada o poskytnutie príspevku v zákonom stanovenom termíne (v čase od 1. augusta do 30. septembra predchádzajúceho rozpočtového roka), jednoznačne sa ustanovuje, že právo na finančný príspevok poskytovateľovi na príslušný rozpočtový rok zaniká. Finančný príspevok sa  navrhuje poskytovať štvrťročne,  preto uvedené doklady bude ministerstvo vyžadovať od Sociálnej poisťovne, zdravotných poisťovní a miestne príslušného finančnej správy do konca každého nasledujúceho štvrťroku a finančný príspevok mu bude vyplatený len ak poskytovateľ nie je dlžníkom, nakoľko v opačnom prípade mu právo na príspevok na príslušný štvrťrok zanikne.
	Upravuje sa aj obsah zmluvy o poskytnutí príspevkov, náležitosti zmluvy sú doplnené o podmienky vrátenia príspevku alebo jeho pomernej časti, ak  poskytovateľ mal  neobsadené miesto 30 a viac po sebe nasledujúcich dní, pričom sa definuje, čo sa za neobsadené miesto považuje.
Súčasne sa upravujú situácie neposkytnutia finančných príspevkov (obec a neverejný poskytovateľ) z dôvodu, že takýto druh podpory sa klientovi- cudzincovi už vypláca z iného štátu. Cieľom je zabrániť duplicite poberania  takejto podpory  na rovnaký účel, t.j. na zabezpečenie  finančnej podpory  pri  odkázanosti klienta  na pomoc inej osoby.

K bodu 139  - § 79 ods. 1 písm. h)  štvrtý bod
Návrhom sa dopĺňa  pôsobnosť Ministerstva práce sociálnych vecí a rodiny SR, ktorý je správnym orgánom  aj   pri rozhodovaní o pokutách za správne delikty. 

K bodom 140 a 141  -  § 79 ods. 3 písm. e), f) a i)
	Ide o úpravy v nadväznosti na úpravu v § 68 (dopĺňa sa dôvod výmazu z registra a počet miest v zariadení v Centrálnom registri).

K bodu 142  -  § 79 ods. 4 písm. c)
	Ide o legislatívnotechnickú úpravu v nadväznosti na zmeny prijaté v časti akreditácie vzdelávacieho programu.

K bodu 143  - § 79 ods. 6
	Navrhovaná úprava reaguje na zmeny názvu finančného príspevku podľa § 78a  a zmenu uzatvárania zmlúv ministerstva priamo s neverejným poskytovateľom sociálnej služby v rámci finančnej podpory poskytovanej ministerstvom. 

K bodu 144  - § 80 písm. c)  štvrtý bod
	Ide len o legislatívnotechnickú zmenu, ktorá reaguje na návrhy v ustanovení § 73 ods. 11.

K bodu 145  -  § 80 písm. e) prvý a druhý bod
	Ide o legislatívnotechnické úpravy súvisiace so zmenou usporiadania jednotlivých druhov sociálnych služieb (služby krízovej intervencie) a zmenou poskytovania nízkoprahovej sociálnej služby pre deti a rodinu.

K bodu 146  - § 80 písm. h)
	Ide o legislatívnotechnické úpravy súvisiace  s vypustením tretieho bodu, nakoľko sa zo zákona vypúšťa uzatváranie zmluvy o zabezpečení poskytovania sociálnej služby s budúcim poskytovateľom.                                                                                                                                                                                

K bodu 147  - § 80 písm. i) 
	Ide o legislatívnotechnickú úpravu súvisiacu so zmenou názvu nízkoprahovej sociálnej služby pre deti a rodinu pri zriaďovaní ambulantnej formy v pôsobnosti obce.

K bodu 148 a 149  - § 80 písm. k)  a o)
	Ide o legislatívnotechnickú úpravu súvisiacu so zmenou ustanovenia § 78a. 

K bodu 150  -  § 81 písm. b) štvrtý bod
	Ide o legislatívnotechnickú zmenu v nadväznosti na zmenu pojmov v § 73 ods.11
	
K bodu 151 -  § 81 písm. d)
	Navrhuje sa do pôsobnosti vyššieho územného celku zahrnúť aj sociálnu službu, ktorou je  podpora samostatného bývania.

K bodu 152 – § 81 písm. f)
	Ide o legislatívnotechnickú zmenu v nadväznosti na zaradenie novej sociálnej služby včasnej intervencie.

K bodu 153 – § 81 písm. o)
	Ide o legislatívnotechnickú zmenu v nadväznosti na zmeny v registrácii.

K bodu 154  -  § 82 ods. 3
	V nadväznosti na zavedenie nového druhu sociálnej služby, ktorou je komunitné centrum bolo potrebné v tomto ustanovení vypustiť komunitné centrá, ktoré nemajú rovnaký charakter ako komunitné centrá definované v § 24d a sú zamerané na iné cieľové skupiny a v praxi by mohlo dochádzať k nejasnostiam.  

K bodom 155 a 156  - § 84 ods. 4 písm. b) a ods. 5 písm. a) 
	Návrhom sa umožňuje, aby absolventi  vysokoškolského štúdia v odbore sociálne služby a poradenstvo spĺňali kvalifikačné predpoklady pre poskytovanie základného a špecializovaného poradenstva a pri poskytovaní  pomoci pri uplatňovaní práv a právom chránených záujmov.

K bodu 157 - § 84 ods. 6
	Navrhuje sa, aby špecializované sociálne poradenstvo pre fyzické  osoby s ťažkým zdravotným postihnutím mohla vykonávať fyzická osoba so stredoškolským vzdelaním, ale len za podmienky, že sama má ťažké zdravotné postihnutie. Predpokladá sa, že táto osoba, napriek tomu, že nemá vysokoškolské vzdelanie, má dostatočné vedomosti, zručnosti, ale hlavne vlastné životné  skúsenosti so zdravotným postihnutím, ktoré jej umožňujú poskytovať kvalitné špecializované poradenstvo   rovnako zdravotne postihnutým osobám.

K bodu 158  - § 84 ods. 7
	Ide o návrh, ktorým sa umožňuje, aby absolventi, ktorí získali vysokoškolské vzdelanie tretieho stupňa v študijnom odbore sociálna práca spĺňali kvalifikačné predpoklady na výkon práce sociálneho pracovníka.

K bodu 159  -  § 84 ods. 12
	Vzhľadom na povahu a účel tlmočníckej služby a ustanovené kvalifikačné predpoklady  na výkon tlmočníckej služby sa predlžuje doba  vyžadovaná na účasť na ďalšom vzdelávaní z raz za dva roky na raz za päť rokov. Ide o reakciu na požiadavky aplikačnej praxe.

K bodu 160  - § 84 ods. 18 
	Vzhľadom na obsah a rozsah posudzovania (aktivity každodenného života podľa prílohy č. 3) sa navrhuje, aby zdravotnícku posudkovú činnosť mohli vykonávať  nielen  lekári  s posudkovou špecializáciou, ale aj lekári so špecializáciou v inom špecializačnom odbore (geriatria, neurológia, ortopédia, psychiatria), nakoľko majú dostatočné vedomosti a  skúsenosti s klientelou odkázanou na pomoc inej osoby, ako aj sestra s vysokoškolským vzdelaním II. stupňa  v špecializačnom odbore ošetrovateľstvo. Pričom pri oboch týchto zdravotníckych pracovníkoch sa vyžaduje, aby mali odbornú prax desať rokov v ústavnom zdravotníckom zariadení.

K bodu 161 - § 86,  87 a 88
	V záujme jednoznačnej implementácie tohto ustanovenia v praxi sa precizujú jednotlivé náležitosti žiadosti o udelenie akreditácie vzdelávacieho programu. Určuje sa  aký má byť rozsah  vzdelávacieho  programu ( teoretická a praktická časť a v prípade potreby aj prax v zariadeniach). U zodpovedného zástupcu za vykonávanie vzdelávacieho programu sa určuje odborná spôsobilosť a akým spôsobom je táto odbornosť naplnená. Súčasne sa určujú  minimálne kvalifikačné predpoklady pre zodpovedného zástupcu a to minimálne na úrovni úplného stredného odborného vzdelania  a úplného stredného všeobecného vzdelania. U lektorov, ktorí sa budú podieľať na vzdelávaní  je určená ako podmienka trojročná prax v oblasti, ktorá je predmetom vzdelávania. Súčasne sa určuje akými dokladmi sa preukazuje materiálno-technické zabezpečenie vzdelávacieho programu. Upravuje, že vzdelávací program môže byť realizovaný aj v moduloch, pričom modulom sa rozumie samostatná jednotka a to aj z hľadiska obsahu a časového rozsahu minimálne 20 vyučovacích  hodín
	Zmeny v tomto ustanovení nadväzujú na zmeny navrhnuté v § 86. Taxatívne sú určené náležitosti rozhodnutia o udelení akreditácie. Dopĺňa sa, že rozhodnutie o udelení akreditácie musí obsahovať aj meno zodpovedného zástupcu za vykonávanie vzdelávacieho programu.  Súčasne sa ustanovuje  povinnosť akreditovaného subjektu viesť dokumentáciu a evidenciu vydaných osvedčení, pričom sa príkladmo vymenováva, čo sa považuje za dokumentáciu. 
	
Aj v ustanovení § 88  sú premietnuté zmeny, ktoré si vyžiadala aplikačná prax, napr. sa navrhuje doplniť žiadosť o určenie cieľovej skupiny, pre ktorú sa bude odborná činnosť vykonávať, ale sa navrhuje  aj overovanie odbornej  spôsobilosti nielen na základe doloženej dokumentácie, ale  aj ústnym pohovorom zodpovedného zástupcu  pred členmi akreditačnej komisie. 

K bodom 162 až 164   - § 89 ods. 1 písm. b), e) a ods. 3
	Dôvodom návrhu zmeny tohto ustanovenia je zabezpečiť gramatickú a logickú čistotu ustanovenia a zosúladiť jeho znenie s § 88. Súčasne sa toto ustanovenie  dopĺňa novým odsekom 3, v ktorom je upravený čas platnosti akreditácie a jeho plynutie.

 K bodu 165  -  § 89a
	V návrhu sa explicitne upravujú dôvody neudelenia akreditácie na vzdelávací program ako aj dôvody na neudelenie akreditácie na odborné činnosti, ktoré v súčasnej platnej právnej úprave absentujú. Ide o také skutočnosti, ktorých nenaplnenie neumožňuje  overiť, či  vzdelávací program alebo odborné činnosti budú realizované a vykonávané kvalitne, ako napríklad absencia údajov v žiadosti, absencia dokladov, predloženie žiadosti neoprávneným žiadateľom, neexistencia vhodných podmienok na vykonávanie vzdelávania, uvedenie metód, techník a postupov nezodpovedajúcich práci s príslušnou cieľovou skupinou.

K bodom 166 a 167 - § 90 ods. 2 a 3
	Upravuje sa  lehota na predĺženie akreditácie z dvoch na päť rokov. V mnohých prípadoch, hlavne ak bola odborná činnosť vykonávaná kvalitne, bola doba 2 rokov nedostatočná a zvyšovala administratívnu náročnosť procesu udeľovania akreditácie a zaťažovala aj tých ktorí  akreditovanú odbornú činnosť vykonávali. V odseku 3 ide o zosúladenie s navrhovaným znením  § 87.

K bodu 168  -  § 90 ods. 6
	Ustanovuje sa začatie plynutia času predĺženia platnosti akreditácie vzdelávacieho programu alebo akreditácie na odbornú činnosť v záujme toho, aby bola zabezpečená kontinuita oprávnenia vykonávať vzdelávací program alebo odbornú činnosť, ak začalo konanie o predĺžení platnosti akreditácie (bez ohľadu na dĺžku tohto konania) a toto konanie bolo ukončené vydaním rozhodnutia o predĺžení platnosti akreditácie.

K bodu 169  - § 90 ods. 8 písm. a)
	Ustanovuje sa lehota, v ktorej je akreditovaný subjekt  povinný  požiadať o predlženie akreditácie, aby mu platnosť akreditácie nezanikla. 	 

K bodom 170 až 172  - § 91 ods. 1, 3 a 4
	Ide o legislatívnotechnickú úpravu v nadväznosti na zmenu názvu tretej hlavy a súčasne sa navrhuje neuplatňovať správny poriadok pri podávaní žiadosti o zabezpečenie poskytovania sociálnej služby podľa § 8 odsek 1. Súčasne sa v záujme jednoznačnosti interpretácie a aplikácie explicitne ustanovuje, že na  konania v taxatívne vymedzených veciach sa postupuje podľa  zákona  č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov. Ide napríklad o konanie vo veci odkázanosti na sociálne služby, ale aj  vo veci registrácie, v rámci ktorých má vyšší územný celok postavenie správneho orgánu (§ 81 písm. b) piaty až siedmy bod), s výnimkou možnosti použitia mimoriadnych opravných prostriedkov (obnova konania, preskúmanie rozhodnutia mimo odvolacieho konania). 
	Súčasne v odseku 4 ide o legislatívnotechnické zmeny súvisiace s úpravami v § 101 a 103.

K bodom 173 a 174 - § 92 ods.  5 a 6
	V nadväznosti na zmeny prijaté v ustanovení § 73 odsek 11 sa návrhom  ustanovujú kritériá pre stanovenie miestnej príslušnosti obce alebo vyššieho územného celku pri vydávaní rozhodnutia o povinnosti platiť úhradu a to podľa miesta poskytovania sociálnej služby.
	V odseku 6 ide o legislatívnotechnickú úpravu v nadväznosti na zmeny prijaté v § 8 ods. 2, 3 a 5.

K bodu 175 -  § 92 ods. 7
	Pri podávaní žiadosti o posúdenie odkázanosti na sociálnu službu sa stanovuje povinnosť pre cudzincov predložiť  príslušné doklady preukazujúce povolený pobyt na území Slovenskej republiky, štúdium a zamestnanie, nakoľko cudzinci nemajú možnosť preukázať požadované skutočnosti rovnakým spôsobom ako občania Slovenskej republiky.

K bodu 176 - § 92 ods.  9
	Navrhuje sa, aby obec alebo vyšší územný celok doručili posúdenej fyzickej osobe spolu s rozhodnutím aj posudok o odkázanosti na  sociálnu službu, ktorý bol podkladom na vydanie rozhodnutia. Doručenie posudku je veľmi významné tak pre klienta a následne aj pre  poskytovateľa, nakoľko jeho obsahom bude aj zoznam a rozsah úkonov sebaobsluhy, úkonov starostlivosti o svoju domácnosť a zoznam základných sociálnych aktivít, pri ktorých je fyzická osoba odkázaná na pomoc inej fyzickej osoby a návrh druhov sociálnej služby.

K bodom 177 až 179  - § 93 ods. 1 , 3 a  4
	Ide o legislatívnotechnické úpravy súvisiace so zmenou § 72 a § 49 a súčasne sa rozširuje rozsah ustanovení, podľa ktorých poskytovateľ nemusí postupovať, ak prijímateľ a osoby povinné úhradou neoznámia výšku svojho príjmu a majetku alebo zmeny ich výšok, nepredložia príslušné doklady a neumožnia vykonať obhliadku majetku.

K bodom 180  až 182  - § 94, 94a, 94b, 94c, 94d
Novo sa upravujú  právne vzťahy pri spracúvaní osobných údajov podľa  tohto zákona a v súlade so zákonom č. 122/2013 Z. z. o ochrane osobných údajov a o zmene a doplnení niektorých zákonov. V súlade s § 10 ods. 2  zákona č. 122/2013 Z. z.  prevádzkovateľ spracúva osobné údaje bez súhlasu dotknutej osoby, ak účel spracúvania osobných údajov, okruh dotknutých osôb a zoznam osobných údajov ustanovuje osobitný zákon. V súlade s § 6 ods. 2 písm. e) tohto zákona prevádzkovateľ je povinný zabezpečiť, aby sa osobné údaje spracúvali a využívali výlučne spôsobom, ktorý zodpovedá účelu, na ktorý boli zhromaždené; je neprípustné združovať osobné údaje, ktoré boli získané osobitne na rozdielne účely.
V súlade s vyššie uvedenými ustanoveniami zákona č. 122/2013 Z. z. je koncipovaná aj navrhovaná právna úprava s tým, že osobitnými ustanoveniami precizuje rozsah spracúvaných osobných údajov, okruh dotknutých fyzických osôb a účely spracúvania týchto údajov pre obec, vyšší územný celok, poskytovateľa sociálnych služieb a ministerstvo, a to v súlade s ich pôsobnosťou ustanovenou zákonom o sociálnych službách, ktorá predpokladá spracúvanie osobných údajov dotknutých fyzických osôb. Takto koncipovanou právnou úpravou je vo väzbe na § 10 ods. 2  zákona č. 122/2013 Z. z. zabezpečená možnosť takéhoto spracúvania osobných údajov bez súhlasu dotknutej osoby.    
V súlade s § 15 ods. 6 zákona č. 122/2013 Z. z. získavať osobné údaje nevyhnutné na dosiahnutie účelu spracúvania kopírovaním, skenovaním alebo iným zaznamenávaním úradných dokladov na nosič informácií možno len vtedy, ak s tým dotknutá osoba písomne súhlasí alebo ak to osobitný zákon výslovne umožňuje bez súhlasu dotknutej osoby. Na túto právnu úpravu reaguje predkladaný návrh tým, že je v zákone o sociálnych službách, ako špeciálnej právnej úprave, ustanovená možnosť získavať osobné údaje kopírovaním, skenovaním alebo iným zaznamenávaním úradných dokladov na nosič informácií pre obec, vyšší územný celok, poskytovateľa sociálnych služieb a ministerstvo na účely, ktoré im vyplývajú z pôsobnosti ustanovenej týmto zákonom.  Tým je vo väzbe na § 15 ods. 6  zákona č. 122/2013 Z. z. zabezpečená možnosť takéhoto získavania osobných údajov bez súhlasu dotknutej osoby.   

K bodu 183 - § 95 ods. 2
	Ide o legislatívnotechnickú úpravu súvisiacu  so zmenami v § 2 týkajúcimi sa nového vymedzenia nepriaznivých sociálnych situácií.

K bodu 184 - § 97 ods. 2
	Vzhľadom na to, že jednou z podmienok na vyplatenie finančného príspevku podľa § 78b a § 78a je aj predloženie potvrdenia o tom, že poskytovateľ sociálnej služby nemá exekúciou vymáhané daňové  nedoplatky a nedoplatky na zdravotné, a sociálne poistenie a nedoplatky na starobné dôchodkové sporenie, bolo potrebné ustanoviť príslušné inštitúcie, ktoré majú v rámci súčinnosti povinnosť bezplatne  predložiť uvedené potvrdenia ministerstvu. 

K bodu 185  – poznámka pod čiarou k odkazu 55
	Cieľom   je špecifikovať konkrétne ustanovenie (§ 18 odsek 1 písm. b)) zákona č. 581/2004 Z. z pri zabezpečení spolupráce Úradu pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou s ministerstvom pri výkone dohľadu nad poskytovaním sociálnych služieb v zariadeniach, ktoré poskytujú zdravotnú starostlivosť, nakoľko napriek deklarácii spolupráce v zákone o sociálnych službách, reálne táto spolupráca nefunguje.

K bodom 186 a 187  - § 100 ods.  1 a 3
	Návrhom sa dopĺňa pôsobnosť obce a vyššieho územného celku pri kontrole hospodárenia s finančnými prostriedkami poskytnutými neverejným poskytovateľom samosprávou podľa § 75 a  § 78a odsek 5. Súčasne sa upravuje, že  ministerstvo pri kontrole hospodárenia s finančnými príspevkami a pri ukladaní opatrení na odstránenie zistených nedostatkov postupuje napr.  podľa  zákona finančnej kontrole a vnútornom audite. Vymedzením kontrolnej pôsobnosti ministerstva nie je dotknutá kontrolná pôsobnosť iných orgánov, napríklad Najvyššieho kontrolného úradu.

K bodom 188 až 192 - § 101, § 102 a § 103
	Návrhom  sa umožňuje ukladať pokuty fakultatívne. Súčasne v súlade s potrebou zjednodušenia a sprehľadnenia právnej úpravy a odstránenia  zložitých otázok pre aplikačnú prax, spojených s kvalifikáciou protiprávnych konaní pri interpretácii a aplikácii ustanovení o vzťahu priestupkov a správnych deliktov pri poskytovaní sociálnych služieb, sa navrhovanou právnou úpravou vypúšťa doterajšia právna úprava priestupkov poskytovateľa sociálnej služby , ktorá mala v zásade rovnakú skutkovú podstatu s právnou úpravou správnych deliktov, ktoré boli však v doterajšej právnej úprave viazané len na poskytovateľa sociálnej služby, ktorým je právnická osoba. Subjektom, ktorý je postihovaným pri správnom delikte je v navrhovanej právnej úprave poskytovateľ sociálnej služby, ktorým je právnická osoba alebo fyzická osoba, a to s rôznymi do úvahy prichádzajúcimi právnymi formami tejto právnickej osoby alebo fyzickej osoby (i so zreteľom na skutočnosť, že poskytovanie sociálnych služieb je zárobkovou činnosťou s možnosťou jej výkonu i za účelom dosahovania zisku, teda ako podnikateľskej činnosti právnickej osoby alebo fyzickej osoby). I v prípade poskytovateľa sociálnej služby, ktorým je fyzická osoba, však táto pri poskytovaní sociálnej služby koná vlastným menom na vlastnú zodpovednosť, a to na základe zápisu do registra poskytovateľov sociálnych služieb (poskytovať sociálnu službu môže táto fyzická osoba, bez účelu dosahovania zisku alebo za účelom dosahovania zisku- t.j. ako prevádzkovateľ kvalifikovanej činnosti, ktorou je poskytovanie sociálnej služby, alebo ako podnikateľ v sociálnych službách). Nie je odôvodnená potreba odlišnej právnej úpravy správneho deliktu a priestupku, a to vo väzbe na skutkovú podstatu tých istých vymedzených porušení povinností pri poskytovaní sociálnej služby ustanovených zákonom o sociálnych službách, avšak so súvisiacim odlišným druhom a výškou sankcie (napr.  pokuta, ak ide o správny delikt od 200 eur do 2 000 eur, za priestupok možno uložiť sankcie, ktorými sú pokarhanie, pokuta, zákaz činnosti, prepadnutie veci; pokuta, ak ide o priestupok v blokovom konaní do 33 eur a v rozkaznom konaní do 250 eur) a odlišným procesným režimom postihu ( správny delikt- zákon č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov, priestupok-  zákon č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov). Navrhovaná právna úprava preto zodpovednosť za správny delikt poskytovateľa sociálnej služby, ktorým je fyzická osoba, uplatňuje za podmienok zásadne zhodných s podmienkami pre poskytovateľa sociálnej služby, ktorým je právnická osoba.
	Právna úprava správnych deliktov obsahuje úpravu postihu poskytovateľa sociálnej služby (ktorým je právnická osoba alebo fyzická osoba)  za nedodržanie alebo porušenie ustanovených povinností (skutkových podstát) - ide o porušenie právnej povinnosti štatutárnym orgánom poskytovateľa sociálnej služby alebo jeho zamestnancami (vedúci zamestnanci, podriadení zamestnanci) a toto porušenie sa prizná poskytovateľovi sociálnej služby. Týmto nie je vylúčená zodpovednosť zamestnanca poskytovateľa sociálnej služby, ktorým je právnická osoba alebo fyzická osoba, za náhradu škody spôsobenej zaplatením pokuty poskytovateľom sociálnej služby.
	Zavinenie nie je (na rozdiel od priestupku) pojmovým znakom správneho deliktu, ale preukazuje sa len porušenie právnej povinnosti- ide o tzv. objektívnu zodpovednosť. Povinnosť uloženia pokuty pri naplnení skutkových podstát správnych deliktov sa v navrhovanej právnej úprave nahrádza fakultatívnosťou, a to z dôvodu zabránenia rozporu s požiadavkou spravodlivého a primeraného postihu. Ide v zásade o existenciu možných dôvodov preukazujúcich vynaloženie všetkého úsilia poskytovateľa sociálnej služby na to, aby zabránil porušeniu právnej povinnosti, ktorú od neho možno požadovať a vynucovať (najmä skúmanie a preukazovanie  neodvrátiteľných príčin a objektívnych neodvrátiteľných okolností (napr. prírodná pohroma), ktoré viedli k porušeniu ustanovených povinností, zisťovanie opatrení, ktoré tomu predchádzali). V konaní o pokute je však pritom potrebné vychádzať zo spoľahlivo zisteného stavu veci a dbať o to, aby v rozhodovaní o skutkovo zhodných alebo podobných  prípadoch nevznikali neodôvodnené rozdiely. 
	Súčasne, vzhľadom na to, že sa  v ustanovení  § 72 a § 72a dopĺňajú zmeny týkajúce sa určovania príjmu klienta na účely úhrady, bolo potrebné tieto zmeny premietnuť aj do tohto ustanovenia a súčasne sa upravuje, že poskytovateľ sa dopúšťa správneho deliktu aj vtedy, ak neuplatňuje ustanovenia týkajúce sa ochrany príjmu klienta pred neprimeranou úhradou.
V nadväznosti na zmeny prijaté v ustanovení § 101 sa kogentný charakter  ukladania pokút  za správne delikty,  rovnako mení  aj v ustanovení § 102 odsek 1  na fakultatívne ukladanie pokút. 

K bodom 193 až 195 - § 104 ods. 1 až  3
		Navrhovanými zmenami sa mení spôsob bodového  hodnotenia podmienok kvality sociálnych služieb. Vzhľadom na to, že sa navrhuje aj nové podrobnejšie členene podmienok kvality (4 oblasti a v každej z nich určenie kritérií, štandardu a indikátorov) súčasne je určený nový spôsob ich hodnotenia. Hodnotiaca škála je vyjadrená stanovenou váhou kritéria v hodnote 4, 2 a 1 z hľadiska dôležitosti kritéria pre prijímateľa alebo poskytovateľa prípadne pre oboch, rovnako aj plnenie indikátora je ohodnotené príslušnými bodmi (3,2 a 0). Čím vyššia je hodnota bodu tým je plnenie kvalitnejšie. Do celkového vyhodnotenia podmienok kvality sa premieta počet dosiahnutých bodov, osobitne pre poskytovateľa, ktorý je právnickou osobou(najvyšší počet dosiahnutých bodov je 180 a najnižší 108), pri ktorom poskytovateľ ešte spĺňa podmienky kvality a u poskytovateľa, ktorú je fyzická osoba (najvyšší počet dosiahnutých bodov je 147 a najnižší 88), pri ktorých spĺňa podmienky kvality. Ak poskytovateľ právnická osoba dosiahne menej ako 107 bodov nespĺňa podmienky kvality, u fyzickej osoby dochádza k neplneniu podmienok kvality, ak má menej ako 87 bodov. Dosiahnutý počet bodov je súčasne vyjadrený aj v percentách. Úroveň kvality je vyjadrená  celkovou hodnotou, ktorá sa pohybuje v rozpätí od  0 až 3, ale aj slovne. Čím vyšší je počet bodov úrovne kvality, tým je plnenie podmienok kvalitnejšie (spĺňa výborne, veľmi dobre, dostatočne alebo nespĺňa). Podrobne je hodnotenie upravené v prílohe č.2 v časti bodu B.  a C. V prípade, že Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky, ktoré je orgánom, ktorý hodnotí podmienky kvality poskytovanej sociálnej služby, zistí  nedostatky v kvalite poskytovanej sociálnej služby, určuje lehotu na ich odstránenie a v prípade, že poskytovateľ nevykoná nápravu, ministerstvo podáva podnet registračnému úradu na výmaz poskytovateľa z registra.

K bodu 196  - § 104 ods. 5
	Ide o zmenu, ktorej cieľom je zvýšiť požiadavku na kvalifikačné predpoklady expertov, ktorí budú hodnotiť podmienky kvality poskytovanej sociálnej služby. Súčasne sa upravuje postup ministerstva, ak pri hodnotení zistí nedostatky pri plnení štandardov kvality sociálnej služby s tým, že pri neodstránení nedostatkov môže hodnotiaci orgán podať podnet na výmaz z registra poskytovateľov.

K bodu 197 - § 105 ods. 1
	Navrhuje, aby bolo možné navštíviť v byte  alebo v rodinnom dome nielen fyzickú osobu, ktorá žiada o posúdenie odkázanosti na sociálnu službu , ale aj tú, ktorá žiada o poskytnutie alebo zabezpečenie sociálnej služby s cieľom zistiť a posúdiť jej sociálnu situáciu.

K bodu 198  - § 110a ods. 2
	Povinnosť dodržiavať maximálny počet  klientov na jedného zamestnanca sa navrhuje doplniť aj pre zariadenie typu domova na polceste a zariadenie podporovaného bývania v súlade s prílohou č.1, v ktorej sa tieto zariadenia nachádzajú.

K bodu 199 - § 110f až  110t

K § 110f
	Upravuje sa postup v konaní o žiadostiach o posúdenie odkázanosti na sociálnu službu, o ktorých sa do 31. decembra 2013 právoplatne nerozhodlo. O týchto žiadostiach sa bude rozhodovať podľa zákona účinného od 1. januára 2014.

K § 110g
	Cieľom tohto ustanovenia je vylúčiť retroaktivitu a zabezpečiť, aby sa fyzická osoba, ktorá je zodpovedná za poskytovanie sociálnej služby a ktorá spĺňala podmienky podľa § 63 ods. 4 platnej právnej úpravy (nie je určený stupeň vzdelania zodpovednej osoby pre poskytovanie  jednotlivých druhov sociálnych služieb) bola  považovaná za odborne spôsobilú aj podľa zákona účinného od 1. januára 2014.

K § 110h
	Nakoľko sa v ustanovení § 38 navrhuje ustanoviť, že sociálna služba v domove sociálnych služieb sa  bude poskytovať len fyzickej osobe, od 18 rokov veku do dovŕšenia dôchodkového veku, po 31. decembri 2013 nebude veľký počet fyzických osôb, ktoré majú síce vydané právoplatné rozhodnutie o odkázanosti na túto sociálnu službu a neposkytuje im ešte sociálna služba, spĺňať tieto podmienky. Už v súčasnosti sa sociálna služba v domovoch sociálnych služieb poskytuje značnému počtu seniorov (k 31. decembru 2011 ich bolo 9 114). Z uvedeného dôvodu sa navrhuje poskytovateľovi sociálnej služby uložiť povinnosť, aby sa  neplnoletým osobám a  osobám v dôchodkovom veku , ktoré na základe právoplatného rozhodnutia požiadali o uzatvorenie zmluvy o poskytovaní sociálnej služby do 31. decembra 2013 a táto sociálna služba sa im nezačala poskytovať, bezodkladne a písomne oznámili neuzatvorenie zmluvy o poskytovaní sociálnej služby v domove sociálnych služieb a vrátili im žiadosť o uzatvorenie zmluvy o poskytovaní sociálnej služby a súčasne im poskytli základné sociálne poradenstvo o možnostiach poskytovania iných sociálnych služieb, najmä sociálnej služby v zariadení pre seniorov a opatrovateľskej služby, prípadne v špecializovanom zariadení. Súčasne sa v tomto prechodnom ustanovení riešia aj prípady klientov, ktorí boli zaradení do poradovníka čakateľov a majú vydané právoplatné rozhodnutia o zaradení podľa doteraz platnej právnej úpravy. Tieto rozhodnutia strácajú platnosť nadobudnutím účinnosti novely zákona o sociálnych službách a obec alebo vyšší územný celok  sú  povinné takýmto klientom  stratu platnosti zaradenia do poradovníka oznámiť  a poradiť im aké iné   možnosti majú pri riešení svojej nepriaznivej sociálnej situácii.
K § 110i
	V ustanovení § 76b sa navrhuje povinnosť neverejného poskytovateľa a poskytovateľa založeného obcou alebo vyšším územným celkom vypracovať a  uložiť do verejnej časti registra účtovných závierok výročnú správu o činnosti a hospodárení za predchádzajúci kalendárny rok do 15.  júla  príslušného roka. Keďže podľa platnej právnej úpravy poskytovatelia túto povinnosť nemajú, navrhuje sa, aby po prvý krát boli zákonom určení poskytovatelia povinní predložiť výročnú správu o činnosti a hospodárení   za kalendárny rok 2014,  až v roku 2015 a to do 15. júla 2015.

K § 110j
	Cieľom návrhu je jednoznačne ustanoviť, že odklad povinnosti poskytovateľov pre splnenie všeobecných technických požiadaviek na výstavbu a všeobecných technických požiadaviek na stavby užívané fyzickými osobami s obmedzenou schopnosťou pohybu a orientácie sa týka len tých poskytovateľov, ktorí poskytovali sociálnu službu už k 31. decembru 2013. Poskytovateľ, ktorý si  podá žiadosť o zápis do registra po tomto termíne, je povinný plniť podmienky zohľadňujúce požiadavky univerzálneho dizajnu (bezbariérovosti) už v čase registrácie.

K § 110k
	Nakoľko sa pre sociálne služby poskytované v domove na polceste, v zariadení núdzového bývania, v zariadení podporovaného bývania a v domove sociálnych služieb stanovujú nové podmienky, navrhuje sa, aby klienti, ktorým sa sociálna služba poskytuje už pred účinnosťou  novely zákona, a ktorí  nespĺňajú podmienky ustanovené touto novelou, poskytovala táto sociálna služba aj naďalej a to až do doby skončenia platnosti zmluvy o poskytovaní sociálnej služby. O týchto zmenách je poskytovateľ sociálnej služby povinný  klientov bezodkladne informovať.
	V rámci tohto prechodného ustanovenia sa zabezpečuje aj kontinuálne poskytovanie vreckového a vecných darov pre deti s nariadenou ústavnou starostlivosťou umiestnených v súčasnosti v domove sociálnych služieb s celoročným pobytom, nakoľko po 1.1.2014  vreckové sa už nebude poskytovať, keďže do tohto typu zariadenia nebude možné umiestňovať neplnoleté osoby.
	Významnou zmenou je úprava, ktorou sa zakazuje poskytovať sociálnu službu v domove sociálnych služieb s celoročným pobytom a preto sa v prechodnom ustanovení upravuje, že takúto sociálnu službu môžu poskytovať len poskytovatelia, ktorí takúto sociálnu službu poskytovali k 31.12.2013.
	Pre vybrané zariadenia sociálnych služieb (zariadenie podporovaného bývania, zariadenie pre seniorov, domov sociálnych služieb a špecializované zariadenie) sa navrhuje zákonom stanoviť maximálnu kapacitu zariadenia. Mnohé existujúce zariadenia sociálnych služieb zákonom navrhovanú kapacitu však prekračujú a preto bolo potrebné ustanoviť, že na tieto zariadenia sa podmienka maximálnej kapacity nevzťahuje. S cieľom zabrániť ďalšiemu nežiaducemu nárastu kapacít v existujúcich zariadeniach, ktorý by bol v rozpore so strategickými zámermi vlády Slovenskej republiky,  sa však súčasne ustanovuje zákaz zvyšovania počtu miest nad hranicu ustanovenú zákonom po nadobudnutí účinnosti novely zákona.
	
K § 110l
	Nakoľko sa návrhom v § 72a upravuje nový spôsob zisťovania príjmu klientov na účely platenia úhrady, upravuje sa, že u osôb ktorým sa sociálna služba začala poskytovať  najneskôr do 31. decembra 2013 sa pri zisťovaní a pri prehodnocovaní príjmu postupuje do konca júna 2014 podľa zákona účinného do 31. decembra 2013. Ak síce fyzická osoba požiadala u uzatvorenie zmluvy o poskytovaní sociálnej služby do konca roka 2013, avšak do tohto termínu zmluva o poskytovaní sociálnej služby nebola uzatvorená, pri zisťovaní a pri prehodnocovaní príjmu sa bude postupovať už podľa zákona účinného od 1. januára 2014.

K § 110m
	Ide o legislatívnotechnickú úpravu súvisiacu so zmenou názvu tejto sociálnej služby.

K § 110n
	Ide o legislatívnotechnickú úpravu súvisiacu so zrušením povinnosti uzatvárať zmluvu o zabezpečení poskytovania sociálnej služby podľa § 8 ods. 8 s tým, že pôvodné zmluvy uzavreté do 31.12.2013 zostávajú v platnosti.

K § 110o
	Cieľom návrhu tohto prechodného ustanovenia je vytvoriť pre poskytovateľov na určité obdobie (v roku 2014 a 2015) optimálne podmienky na proces transformácie pobytových zariadení a zmenu podmienok poskytovania sociálnych služieb (napr. obmedzená kapacita, nemožnosť prijímať do zariadenia typu DSS deti, mládež a seniorov) a pritom neohroziť ich fungovanie tým, že ak budú dodržiavať nové pravidlá, nebudú mať zabezpečenú finančnú podporu zo štátneho rozpočtu. V návrhu sú upravené podmienky za akých je možné poskytovať finančný príspevok z prostriedkov Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky aj v prípade, že dôjde k transformácii domova sociálnych služieb na zariadenie pre seniorov alebo špecializované zariadenie, resp. ich kombináciu.  

K § 110p
	Cieľom navrhovanej zmeny je zabezpečiť, aby aj poskytovatelia sociálnych služieb, ktorí svoje zariadenia začali budovať alebo rekonštruovať v zákonom vymedzenom  čase, keď neplatili podmienky navrhované v novele zákona o sociálnych službách týkajúce sa povolenej kapacity vybraných druhov sociálnych služieb a podmienky registrácie (napr. nemožnosť registrovať sa, ak zariadenie presahuje zákonom stanovenú kapacitu), aby aj po nadobudnutí účinnosti novely zákona o sociálnych službách ´mohli byť zaregistrovaní a následne financovaní z verejných zdrojov. 	Dôvodom takto koncipovanej úpravy je zabrániť tomu, aby  vynaložené finančné prostriedky (často  poskytnuté zo štrukturálnych fondov, z vlastných rozpočtov obcí a miest alebo od darcov) mohli byť efektívne využité na  účely  určené ich  poskytovateľom (EK, obec, darca)  a aby pre poskytovateľov sociálnych služieb nevzniklo riziko ich vrátenia a škôd vysokého rozsahu.

K § 110r
	Navrhované ustanovenie je reakciou na vypustenie právnej úpravy priestupkov a zabezpečuje zastavenie začatých konaní o priestupku podľa zákona účinného do 31. decembra 2013, ktoré neboli do tohto termínu právoplatne ukončené.

	K § 110s
		V súlade s vládou Slovenskej republiky schválenou Stratégiou deinštitucionalizácie systému sociálnych služieb a náhradnej starostlivosti v Slovenskej republike sa vytvárajú podmienky na prechod z pobytovej sociálnej služby na komunitne orientované sociálne služby, a to tak, že v čase transformácie  na nové komunitne orientované sociálne služby nebude poskytovateľ transformovaného zariadenia sociálnych služieb povinný plniť personálne štandardy upravené v prílohe č.1 zákona, nakoľko sa mu bude postupne znižovať počet klientov odchádzajúcich z tohto zariadenia.

K § 110t
	Vzhľadom na to, že v ustanovení § 8 ods.4 sa vypúšťa  60 dňová  lehota na poskytnutie alebo zabezpečenie sociálnej služby, ustanovenie § 110e stráca opodstatnenie.

     K bodu 200 – Príloha č. 2
	Návrhom sa podrobnejšie upravujú podmienky kvality poskytovaných sociálnych služieb upravené v prílohe č. 2, zavádza sa nová oblasť podmienok kvality, ktorou sú základné ľudské práva a slobody. Súčasne sa novým spôsobom členia podmienky kvality (4 oblasti a v každej z nich  sú určené kritériá, štandardy a indikátory). V nadväznosti na tieto zmeny je určený nový spôsob hodnotenia. Hodnotiaca škála je vyjadrená stanovenou váhou kritéria v hodnote 4, 2 a 1 z hľadiska dôležitosti kritéria pre prijímateľa alebo poskytovateľa prípadne pre oboch, rovnako aj plnenie indikátora je ohodnotené príslušnými bodmi (3,2 a 0). Čím vyššia je hodnota bodu tým je plnenie kvalitnejšie. Do celkového vyhodnotenia podmienok kvality sa premieta počet dosiahnutých bodov, osobitne pre poskytovateľa, ktorý je právnickou osobou (najvyšší počet dosiahnutých bodov je 180 a najnižší 108), pri ktorom poskytovateľ ešte spĺňa podmienky kvality a u poskytovateľa, ktorou je fyzická osoba (najvyšší počet dosiahnutých bodov je 147 a najnižší 88), pri ktorých spĺňa podmienky kvality. Ak poskytovateľ právnická osoba dosiahne menej ako 107 bodov nespĺňa podmienky kvality, u fyzickej osoby dochádza k neplneniu podmienok kvality, ak má menej ako 87 bodov. Dosiahnutý počet bodov je súčasne vyjadrený aj v percentách. Úroveň kvality je vyjadrená  celkovou hodnotou, ktorá sa pohybuje v rozpätí od  0 až 3, ale aj slovne. Čím vyšší je počet bodov úrovne kvality, tým je plnenie podmienok kvalitnejšie (spĺňa výborne, veľmi dobre, dostatočne alebo nespĺňa). 

K bodu 201 -  Príloha č. 4
	V prílohe č. 4 sa navrhuje zásadná zmena, ktorou je možnosť, aby opatrovateľky mohli v rámci opatrovateľských úkonov v záujme dodržiavania liečebného režimu vykonávať úkony ako napr. podávanie liekov, kontrola glykémie glukomerom, aplikácia podkožných injekcií (inzulín), ktoré doteraz mohli vykonávať len sestry, napriek tomu, že úkony tohto charakteru bežne vykonávajú členovia domácnosti, ako aj na to, že tieto úkony nie sú vykonávané poskytovateľmi zdravotnej starostlivosti a ani  hradené z verejného zdravotného poistenia.
	Navrhovaná právna úprava rozlišuje rozsah takto vykonávaných úkonov v závislosti od toho, či sa poskytujú v domácnosti klienta alebo v zariadení sociálnych služieb, kde je rozsah úkonov obmedzený len na nákup liekov a polohovanie.
 
K bodom 202 až 205 – Príloha č.4a, 6, 7, 8
	V prílohách 4a, 6,7,8  sa mení názov finančných príspevkov a rovnako sa tento názov mení aj v žiadostiach.  

K čl. II

	Účinnosť zákona sa navrhuje 1. januára 2014.