Dôvodová správa

A. Všeobecná časť

Návrh zákona úrad predkladá z vlastnej iniciatívy vzhľadom na potrebu vykonania legislatívnych úprav určitých okruhov, ktoré vyplynuli z uplatňovania zákona v praxi a taktiež s vylepšením niektorých zákonných inštitútov s pozitívnym dopadom na účastníkov konania - podnikateľov.
Navrhované zmeny sa týkajú oblasti posudzovania koncentrácií, ktoré majú za cieľ priniesť ešte väčšie zefektívnenie a zrýchlenie správneho konania v prospech strán koncentrácie, podnikateľov. Ide najmä o zmenu začatia plynutia lehoty pre vydanie rozhodnutia, ktorá začne plynúť momentom doručenia oznámenia koncentrácie. Pokiaľ však úrad v začatom konaní zistí, že oznámenie nie je úplné, jej plynutie sa prerušuje na celý čas až do jeho doplnenia. Je to zmena v prospech strán koncentrácie, avšak oznamovatelia zároveň nesú hlavnú zodpovednosť za predkladané informácie a úplnosť oznámenia, od ktorých predovšetkým závisí možnosť úradu oznámenú transakciu čo najrýchlejšie posúdiť. Vykonávací predpis o náležitostiach oznámenia koncentrácie zavedie aj oznámenie v podobe jednoduchšieho formulára. Ďalšou zmenou v prospech účastníkov koncentrácie je napríklad aj zmena začatia plynutia lehoty v prípade výnimky zo zákazu vykonávania práv a povinností vyplývajúcich z koncentrácie, ktorý platí až do právoplatného rozhodnutia o nej. Moment začatia plynutia lehoty pre posúdenie žiadosti o výnimku sa posúva na deň nasledujúci po dni doručenia takejto žiadosti oproti súčasnému stavu, kde lehota začala plynúť až po doručení úplného oznámenia koncentrácie. Zároveň sa lehota pre posúdenie žiadosti o výnimku skracuje z 25 na 20 pracovných dní. Ostatné zmeny súvisia so zaužívanou praxou alebo priblížením praxi Európskej komisie, ktorá pri posudzovaní koncentrácií postupuje podľa Nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Nariadenie ES o fúziách) (Mimoriadne vydanie Ú. v. EÚ: kap. 08/ zv. 03,  s. 40 - 61) (ďalej ako „Nariadenie ES o fúziách“). 
Zmeny sa týkajú aj ustanovení o dohodách obmedzujúcich súťaž a zákazu zneužívania dominantného postavenia. Pokiaľ ide o oblasť dohôd, návrh nemení vecné nahliadanie na to, aké konanie a činnosti sú zakázané, ide o sprehľadnenie ustanovení a zároveň vyčlenenie stanovenie prahových hodnôt pre „dohody so zanedbateľným účinkom na hospodársku súťaž“ („de minimis“) do vykonávacieho predpisu v duchu a súlade s oznámením Európskej komisie (EK).[1] Rovnaká zmena sa týka aj programu zhovievavosti (leniency programu), kde nová úprava ráta so základnými ustanoveniami v zákone, pričom niektoré podrobnosti budú upravené vykonávacím predpisom. Táto úprava sa zakladá na princípoch platného znenia § 38 ods. 10 a 11 zákona a usmernenia úradu.[2] V rámci siete úradov na ochranu hospodárskej súťaže EÚ (ECN) prebieha snaha o približovanie úprav programov zhovievavosti. Tento program v podmienkach SR neprešiel už niekoľko rokov výraznejšou revíziou. Medzičasom nastal vývoj aj v rámci ECN, a úrad taktiež získal viacero praktických skúseností, ktoré upravil aj v usmerneniach úradu, teda v „soft law“. Vzhľadom na dôležitosť tohto programu je potrebné premietnuť isté zmeny aj do znenia zákona.
Pri zneužívaní dominantného postavenia návrh vypúšťa zo zákona pojem „unikátne zariadenie“. Tento inštitút ostáva naďalej súčasťou práva hospodárskej súťaže, avšak vzhľadom na to, že nejde o osobitnú skutkovú podstatu, ale o inštitút, ktorý podlieha vývoju v judikatúre, nie je potrebná jeho legislatívna úprava v zákone. Ostatné navrhované zmeny v zákone súvisia so zosúladením s textom čl. 102 Zmluvy o fungovaní Európskej únie[3] (ďalej ako ZFEÚ“)  alebo úpravou nesprávneho prekladu. 
V prípade ochrany informácií, pokiaľ tvoria predmet obchodného tajomstva alebo ide o dôverné informácie, návrh nemení rozsah ich ochrany. Tu naďalej platí ich prísna ochrana a povinnosť mlčanlivosti zamestnancov úradu. Návrh však ráta s osobitnou situáciou v prípade práva na obhajobu, kde však stále platí v prvom rade ochrana týchto informácií a sprostredkovanie sumárov z týchto informácií na účely výkonu práva na obhajobu. Sprístupnenie takej informácie by bolo možné len so súhlasom osoby, ktorá takúto informáciu poskytla. Len za výnimočných okolností a v prípade, že uvedená informácia je dôkazom o porušení a nevyhnutnou na uplatnenie práva na obhajobu by mohlo prísť k jej sprístupneniu. Táto úprava vychádza z praxe Európskej komisie, kde sa uplatňuje rovnaký prístup nahliadania do spisu v konaní. 
V súvislosti s posledným vývojom v oblasti programov zhovievavosti v rámci EÚ a spoločnými vyhláseniami zhovievavosti úradov na ochranu hospodárskej súťaže v rámci ECN, režim ochrany smeruje k ochrane informácií v rámci podanej žiadosti o zhovievavosť, ktorá je nevyhnutná pre efektívnosť fungovania tohto programu, ako aj pre ochranu pred možným zmarením vyšetrovania a konania.   
Zmeny skôr technického charakteru súvisia s ustanoveniami ku kompetencii úradu. Tu zmeny nadväzujú na ostatné navrhované zmeny a zároveň sa zakotvuje možnosť spolupráce s inými úradmi na ochranu hospodárskej súťaže, resp. výmeny informácií na základe tzv. „waivers“ – teda súhlasov dotknutej osoby alebo medzinárodných zmlúv. V súčasnosti je takáto úprava zakotvená v Nariadení Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Mimoriadne vydanie Ú. v. EÚ: kap. 08/ zv. 02,  s. 205 - 229) (ďalej ako „Nariadenie 1/2003“). Mimo Nariadenia 1/2003 v prípade spolupráce s inými úradmi, či už na účely koncentrácií alebo antitrustu takáto úprava chýba. V Európe a vo svete sa preto bežne využíva výmena informácií v prípade, že k tomu dotknutá osoba dá súhlas alebo sa uzatvárajú medzinárodné dohody, ktoré takúto spoluprácu umožňujú. Zároveň sa navrhuje upraviť oblasť inšpekcií v osobitných ustanoveniach. Ide o významnú právomoc úradu pre odhaľovanie najzávažnejších porušení zákona. Oprávnenia úradu sa zásadným spôsobom nemenia. Vzhľadom na vývoj národnej aj európskej judikatúry sa ustanovujú náležitosti poverenia na vykonanie inšpekcie a sumarizujú povinnosti podnikateľa pri vykonávaní inšpekcií. 
Zmeny v ustanoveniach o pokutách sa týkajú niektorých navrhovaných úprav v rámci ustanovení o vykonávaní inšpekcií. Vzhľadom na rozdielnu povahu pokút za porušenia procesnej povahy sa tieto vyčleňujú do samostatného ustanovenia. 
Novým v zákone je aj inštitút urovnania, ktorý by bol podľa návrhu použiteľný pre všetky porušenia zákona s výnimkou oblasti porušenia povinností, ktoré sú procesnej povahy. Inštitút urovnania je bežnou súčasťou legislatívy a často používaným takmer vo všetkých štátoch EÚ. V prípadoch kartelov je často využívaný aj v konaniach pred  Európskou komisiou. V súčasnosti úrad využíva jeho uplatnenie v rámci zákonnej možnosti ukladania sankcií a zohľadnenia poľahčujúcich okolností. Vzhľadom na jeho významnosť a ako sa ukazuje aj záujem zo strany účastníkov konania je potrebné zakotviť tento inštitút v zákone.  Vykonávací predpis úradu založený na princípoch existujúceho usmernenia úradu[4] ustanoví podrobnosti použitia tohto inštitútu. Predbežne úrad uvažuje o znížení o pokuty o  30% pri porušeniach zákazu uzatvárania horizontálnych dohôd obmedzujúcich súťaž, v prípade ostatných porušení možnej redukcii vo výške do 50%. 
Úplne novým ustanovením v zákone je možnosť získania odmeny pre fyzickú osobu - oznamovateľa, ktorá predloží úradu dôkazy o existencii kartelu, čo je jedno z najzávažnejších porušení pravidiel hospodárskej súťaže s negatívnym dopadom na spotrebiteľa. Snahou okrem efektívnejšieho odhaľovania týchto zakázaných a utajovaných praktík, je aj stimulácia využitia programu zhovievavosti, tzv. „leniency“ programu. Túto odmenu môže získať len jeden, prvý oznamovateľ. Jej vyplatenie je však podmienené použitím poskytnutých dôkazov ako hlavných, rozhodujúcich pre rozhodnutie úradu, právoplatnosťou a vykonateľnosťou tohto rozhodnutia a taktiež jeho potvrdením súdom, pokiaľ o ňom rozhodoval. Ustanovenia programu zhovievavosti nebudú nateraz týmto inštitútom dotknuté. Úrad však aj po verejnej diskusii zváži možnú zmenu vzťahu týchto dvoch inštitútov. Týmto návrhom ide o zachytenie nového trendu, ktorý už bol implementovaný v rámci EÚ v Maďarsku a Veľkej Británii. 
Ostatné zmeny v návrhu zákona sa týkajú najmä spresnení zákonných formulácií na základe skúseností z aplikačnej praxe. V prípade novej formulácie inštitútu „náhrady škody“, je snahou opäť podpora leniency programu. Keďže leniency program je kľúčový pri odhaľovaní kartelov, jednom z najzávažnejších porušení zákona, zachovanie motivácie pre podnikateľov na využitie tohto programu je nevyhnutné. 
 
Zmena nastáva aj v tretej časti zákona, kde sa upravuje zloženie Rady úradu, ktorá je orgánom rozhodujúcim o rozklade proti rozhodnutiam úradu. V budúcnosti podpredseda úradu už nebude súčasťou tohto kolektívneho orgánu rozhodovania, ale bude zodpovedný za činnosť odborov úradu  rozhodujúcich v prvostupňovom správnom konaní. 

[1] Oznámenie Komisie o dohodách menšieho významu, ktoré neobmedzujú významne hospodársku súťaž podľa článku 81 ods. 1 zmluvy o založení Európskeho spoločenstva (de minimis) (1) (2001/C 368/07).
[2] http://www.antimon.gov.sk/data/files/17_leniency-program.pdf.
[3] Zmluva o fungovaní Európskej únie v platnom znení (Ú. v. EÚ C 326, 26.10. 2012)
[4] Podmienky uplatnenia inštitútu urovnania, http://www.antimon.gov.sk/data/files/42_podmienky-uplatnenia-institutu-urovnania.pdf.