Vyhodnotenie medzirezortného pripomienkového konania

Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 300/2005 Z. z. Trestný zákon v znení neskorších predpisov a ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 301/2005 Z. z. Trestný poriadok v znení neskorších predpisov 

Spôsob pripomienkového konania	 	
Počet vznesených pripomienok, z toho zásadných	381  / 91 	
Počet vyhodnotených pripomienok	344 	
		
Počet akceptovaných pripomienok, z toho zásadných	225  / 51 	
Počet čiastočne akceptovaných pripomienok, z toho zásadných	41  / 19 	
Počet neakceptovaných pripomienok, z toho zásadných	78  / 13 	
		
Rozporové konanie (s kým, kedy, s akým výsledkom)		
Počet odstránených pripomienok		
Počet neodstránených pripomienok		

Sumarizácia vznesených pripomienok podľa subjektov
Č.	Subjekt	Pripomienky do termínu	Pripomienky po termíne	Nemali pripomienky	Vôbec nezaslali	
1 .	Úrad pre verejné obstarávanie 	 	 	x 	 	
2 .	Slovenská únia nezávislého súdnictva 	 	 	 	x 	
3 .	Generálna prokuratúra Slovenskej republiky 	121 (94o,27z) 	 	 	 	
4 .	Slovenská advokátska komora 	7 (0o,7z) 	 	 	 	
5 .	Okresný súd Bratislava I 	 	 	 	x 	
6 .	Okresný súd Bratislava II 	 	 	 	x 	
7 .	Okresný súd Bratislava III 	 	 	 	x 	
8 .	Okresný súd Bratislava IV 	 	 	 	x 	
9 .	Okresný súd Bratislava V 	 	 	 	x 	
10 .	Okresný súd Malacky 	 	 	 	x 	
11 .	Okresný súd Pezinok 	 	 	 	x 	
12 .	Okresný súd Trnava 	 	 	 	x 	
13 .	Okresný súd Dunajská Streda 	 	 	 	x 	
14 .	Okresný súd Galanta 	 	 	 	x 	
15 .	Okresný súd Senica 	 	 	 	x 	
16 .	Okresný súd Piešťany 	 	 	 	x 	
17 .	Okresný súd Skalica 	 	 	 	x 	
18 .	Okresný súd Trenčín 	 	 	 	x 	
19 .	Okresný súd Bánovce nad Bebravou 	 	 	 	x 	
20 .	Okresný súd Partizánske 	 	 	 	x 	
21 .	Okresný súd Nové Mesto nad Váhom 	 	 	 	x 	
22 .	Okresný súd Považská Bystrica 	 	 	 	x 	
23 .	Okresný súd Prievidza 	 	 	 	x 	
24 .	Okresný súd Nitra 	 	 	 	x 	
25 .	Okresný súd Komárno 	 	 	 	x 	
26 .	Okresný súd Levice 	 	 	 	x 	
27 .	Okresný súd Nové Zámky 	 	 	 	x 	
28 .	Okresný súd Topoľčany 	 	 	 	x 	
29 .	Okresný súd Banská Bystrica 	 	 	 	x 	
30 .	Okresný súd Brezno 	 	 	 	x 	
31 .	Okresný súd Lučenec 	 	 	 	x 	
32 .	Okresný súd Rimavská Sobota 	 	 	 	x 	
33 .	Okresný súd Zvolen 	 	 	 	x 	
34 .	Okresný súd Žiar nad Hronom 	 	 	 	x 	
35 .	Okresný súd Revúca 	 	 	 	x 	
36 .	Okresný súd Žilina 	 	 	 	x 	
37 .	Okresný súd Čadca 	 	 	 	x 	
38 .	Okresný súd Liptovský Mikuláš 	 	 	 	x 	
39 .	Okresný súd Martin 	 	 	 	x 	
40 .	Okresný súd Dolný Kubín 	 	 	 	x 	
41 .	Okresný súd Námestovo 	 	 	 	x 	
42 .	Okresný súd Ružomberok 	 	 	 	x 	
43 .	Okresný súd Prešov 	 	 	 	x 	
44 .	Okresný súd Bardejov 	 	 	 	x 	
45 .	Okresný súd Humenné 	 	 	 	x 	
46 .	Okresný súd Poprad 	 	 	 	x 	
47 .	Okresný súd Stará Ľubovňa 	 	 	 	x 	
48 .	Okresný súd Svidník 	 	 	 	x 	
49 .	Okresný súd Vranov nad Topľou 	 	 	 	x 	
50 .	Okresný súd Kežmarok 	 	 	 	x 	
51 .	Okresný súd Michalovce 	 	 	 	x 	
52 .	Okresný súd Rožňava 	 	 	 	x 	
53 .	Okresný súd Spišská Nová Ves 	 	 	 	x 	
54 .	Okresný súd Trebišov 	 	 	 	x 	
55 .	Konfederácia odborových zväzov Slovenskej republiky 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
56 .	Justičná akadémia  	 	 	 	x 	
57 .	Okresný súd Košice II 	 	 	 	x 	
58 .	Okresný súd Košice-okolie 	 	 	 	x 	
59 .	Zbor väzenskej a justičnej stráže 	2 (2o,0z) 	 	 	 	
60 .	Jazykovedný ústav Ľudovíta Štúra Slovenskej akadémie vied 	 	 	 	x 	
61 .	Okresný súd Veľký Krtíš 	 	 	 	x 	
62 .	Asociácia zamestnávateľských zväzov a združení Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
63 .	Národná banka Slovenska 	 	 	x 	 	
64 .	Právnická fakulta Univerzity Komenského v Bratislave 	 	 	 	x 	
65 .	Právnická fakulta Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach 	 	 	 	x 	
66 .	Právnická fakulta Trnavskej univerzity v Trnave 	 	 	 	x 	
67 .	Právnická fakulta Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici 	 	 	 	x 	
68 .	Krajský súd v Žiline 	 	 	 	x 	
69 .	Krajský súd v Nitre 	 	 	 	x 	
70 .	Krajský súd v Košiciach 	1 (0o,1z) 	 	 	 	
71 .	Krajský súd v Bratislave 	 	 	 	x 	
72 .	Okresný súd Košice I 	 	 	 	x 	
73 .	Notárska komora Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
74 .	Krajský súd v Banskej Bystrici 	 	 	 	x 	
75 .	Krajský súd v Prešove 	 	 	 	x 	
76 .	Súdna rada Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
77 .	Združenie sudcov Slovenska 	 	 	 	x 	
78 .	Národná asociácia sudkýň Slovenska  	 	 	 	x 	
79 .	Najvyšší kontrolný úrad Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
80 .	Odbor aproximácie práva sekcie vládnej legislatívy Úradu vlády SR 	19 (19o,0z) 	 	 	 	
81 .	Štatistický úrad Slovenskej republiky 	26 (26o,0z) 	 	 	 	
82 .	Úrad pre reguláciu sieťových odvetví 	 	 	 	x 	
83 .	Špecializovaný trestný súd 	 	 	 	x 	
84 .	Správa štátnych hmotných rezerv Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
85 .	Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky 	15 (15o,0z) 	 	 	 	
86 .	Ministerstvo pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky 	2 (2o,0z) 	 	 	 	
87 .	Protimonopolný úrad Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
88 .	Krajský súd v Trnave 	 	 	 	x 	
89 .	Úrad geodézie, kartografie a katastra Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
90 .	Republiková únia zamestnávateľov 	 	 	 	x 	
91 .	Ministerstvo obrany Slovenskej republiky 	6 (6o,0z) 	 	 	 	
92 .	Úrad jadrového dozoru Slovenskej republiky 	3 (2o,1z) 	 	 	 	
93 .	Úrad pre normalizáciu, metrológiu a skúšobníctvo Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
94 .	Slovenská komora exekútorov 	 	 	 	x 	
95 .	Krajský súd v Trenčíne 	 	 	 	x 	
96 .	Ministerstvo zahraničných vecí a európskych záležitostí Slovenskej republiky 	16 (15o,1z) 	 	 	 	
97 .	Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
98 .	Úrad vlády Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
99 .	Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky 	20 (19o,1z) 	 	 	 	
100 .	Slovenský zväz výrobcov tepla 	 	 	 	x 	
101 .	Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky 	21 (15o,6z) 	 	 	 	
102 .	Ministerstvo financií Slovenskej republiky 	4 (1o,3z) 	 	 	 	
103 .	Ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky 	17 (17o,0z) 	 	 	 	
104 .	Najvyšší súd Slovenskej republiky 	32 (14o,18z) 	 	 	 	
105 .	Odborový zväz Justície v SR 	 	 	 	x 	
106 .	Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
107 .	Národný bezpečnostný úrad 	 	 	x 	 	
108 .	Ministerstvo dopravy, výstavby a regionálneho rozvoja Slovenskej republiky 	5 (4o,1z) 	 	 	 	
109 .	Úrad priemyselného vlastníctva Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
110 .	Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky  	4 (2o,2z) 	 	 	 	
111 .	Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky 	42 (24o,18z) 	 	 	 	
112 .	Verejnosť 	11 (11o,0z) 	 	 	 	
113 .	Sociálna poisťovňa 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
114 .	Kancelária verejného ochrancu práv 	1 (0o,1z) 	 	 	 	
115 .	SLOVGRAM - NEZÁVISLÁ SPOLOČNOSŤ VÝKONNÝCH UMELCOV A VÝROBCOV 	3 (0o,3z) 	 	 	 	
116 .	Aliancia združení na ochranu zvierat 	1 (0o,1z) 	 	x 	 	
	SPOLU	381 (290o,91z) 	0 (0o,0z) 	11 	81 	

Vyhodnotenie vecných pripomienok je uvedené v tabuľkovej časti.

Vysvetlivky  k použitým skratkám v tabuľke:	
O – obyčajná	A – akceptovaná	
Z – zásadná	N – neakceptovaná	
	ČA – čiastočne akceptovaná	

Subjekt	Pripomienka	Typ	Vyh.	Spôsob vyhodnotenia	
GP SR 	1. K Trestnému zákonu a Trestnému poriadku všeobecne 
Predložený návrh nezohľadňuje prijatie zákona č. 1/2014 Z. z. o organizovaní verejných športových podujatí a o zmene a doplnení niektorých zákonov, ktorým sa v čl. II a III mení a dopĺňa Trestný zákon a Trestný poriadok a ktorý nadobudol účinnosť 1. februára 2014. Je potrebné doplniť tento zákon do úvodných viet k obom novelizovaným zákonom a zohľadniť ho aj v texte návrhu zákona (napr. čl. I, bod 36). 	O 	A 	 	
GP SR 	2. K čl. I bodu 1 (§ 2 ods. 1) 
Odporúčame slovo „rozhodnutia“ nahradiť slovom „rozhodnutím“ (gramatická úprava pádu podstatného mena). 	O 	A 	 	
GP SR 	3. K čl. I bodu 8 (§ 13 ods. 1) 
Odporúčame upraviť novelizačný bod tak, aby zohľadňoval, že novelizované ustanovenie obsahuje ešte ďalšie dva výskyty slova „zločin“. 	O 	A 	 	
GP SR 	4. K čl. I bodom 9 a 10 (§ 13 ods. 1) 
Odporúčame v bode 9 vypustiť slová „ods. 2 a 3 uvádzacej vete a v ods. 3 písm. a)“ a súčasne vypustiť bod 10 ako nadbytočný. 	O 	A 	 	
GP SR 	5. K čl. I bodu 12 (§ 38 ods. 1) 
Navrhované ustanovenie nenapĺňa cieľ, ktorý je správne uvedený v dôvodovej správe, nakoľko nerieši jednoznačne, ktoré z konkurujúcich si ustanovení osobitnej časti, ktorých obsahom je jedna a tá istá okolnosť ako znak základnej alebo kvalifikovanej skutkovej podstaty, má prednosť pri aplikácii v rámci právneho posúdenia jednočinného súbehu trestných činov. Zastávame názor, že dotknuté ustanovenie by v súlade s dôvodovou správou, ako aj so stanoviskom Najvyššieho súdu Slovenskej republiky č. 116/2012, publikovaným v Zbierke stanovísk najvyššieho súdu a rozhodnutí súdov Slovenskej republiky č. 6, ročník 2012, malo výslovne ustanoviť, že v prípade, ak je tá istá okolnosť upravená ako okolnosť podmieňujúca použitie vyššej trestnej sadzby pri viacerých zbiehajúcich sa trestných činoch, tzn. duplicitne, bude v rámci súbežnej právnej kvalifikácie použitá ako okolnosť podmieňujúca použitie vyššej trestnej sadzby len pri tej skutkovej podstate trestného činu (kvalifikovanej skutkovej podstate), pri ktorej zákon stanovuje vyššiu trestnú sadzbu. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	A 	 	
GP SR 	6. K čl. I bodu 17 (§ 41 ods. 2) 
Navrhujeme nasledovné znenie § 41 ods. 2: 
„(2) Ak súd ukladá úhrnný trest odňatia slobody za dva alebo viac zločinov alebo obzvlášť závažných zločinov, spáchaných dvoma alebo viacerými skutkami, zvyšuje sa horná hranica trestnej sadzby odňatia slobody trestného činu z nich najprísnejšie trestného o jednu tretinu. Horná hranica zvýšenej trestnej sadzby nesmie prevyšovať dvadsaťpäť rokov a pri mladistvých trestnú sadzbu uvedenú v § 117 ods. 1 alebo 3. Popri treste odňatia slobody možno v rámci úhrnného trestu uložiť aj iný druh trestu, ak by jeho uloženie bolo odôvodnené niektorým zo stíhaných trestných činov“. 

Odôvodnenie: 
Je zrejmé, že cieľom tejto úpravy bolo upraviť zvýšenie hornej hranice trestnej sadzby pri ukladaní úhrnného trestu odňatia slobody za dva a viac skutkov, ktoré sú zločinom alebo obzvlášť závažným zločinom. S prihliadnutím na tripartíciu trestných činov však bola navrhnutá formulácia, ktorá môže viesť v aplikačnej praxi k výkladovým problémom a nejasnostiam. Z navrhovaného ustanovenia nie je jasné, či takto možno postupovať aj v prípade kombinácie zločinu a obzvlášť závažného zločinu alebo len pri dvoch a viacerých zločinoch či dvoch a viacerých obzvlášť závažných zločinoch. Precíznejšia formulácia nového textu by však bola komplikovaná a rozsiahla, preto by bolo vhodné v dôvodovej správe uviesť, že zvýšenie hornej hranice trestnej sadzby prichádza do úvahy tiež pri ukladaní úhrnného trestu odňatia slobody aj v prípade kombinácie zločinu a obzvlášť závažného zločinu. Taktiež sa navrhuje doplnenie navrhovaného ustanovenia tak, aby súd musel ukladať trest v hornej polovici zvýšenej trestnej sadzby. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	ČA 	Akceptované v časti týkajúcej sa doplnenia dôvodovej správy. Neakceptované v časti doplnenia ustanovenia tým spôsobom, aby súd musel ukladať trest v hornej polovici zvýšenej trestnej sadzby s odvolaním na nález Ústavného súdu SR č. PL ÚS 106/2011 z 28. novembra 2011.  	
GP SR 	7. K čl. I bodu 18 (§ 45 ods. 1) 
Odporúčame upraviť novelizačný bod tak, aby bolo možné do vykonaného trestu odňatia slobody započítať dobu zadržania aj pri takom páchateľovi, ktorý nebol trestne stíhaný väzobne, ale bol počas trestného stíhania zadržaný. Zároveň navrhujeme legislatívne upraviť text § 45 odsek 1 Trestného zákona, nakoľko spojenie „osoba v zadržaní“ sa v právnej úprave nepoužíva. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	A 	 	
GP SR 	8. K čl. I bodu 19 (§ 47 ods. 2) 
Odporúčame za slová „§ 314“ vložiť slová „útoku na verejného činiteľa podľa § 323 ods. 3 písm. a) a ods. 4“. 

Odôvodnenie: 
Vzhľadom na charakter zločinu, útoku na verejného činiteľa podľa § 323 ods. 3 písm. a), resp. obzvlášť závažného zločinu podľa § 323 ods. 4 Trestného zákona, ktorý je nepochybne závažnejším trestným činom, ako je zločin ublíženia na zdraví podľa § 155 ods. 2 a 3 Trestného zákona (ktorý je zaradený do výpočtu trestných činov uvedených v § 47 ods. 2 Trestného zákona), navrhujeme do § 47 ods. 2 Trestného zákona doplniť útok na verejného činiteľa podľa § 323 ods. 3 písm. a) a ods. 4. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s potrebou rozširovania zásady 3x a dosť upravenej v § 47 ods. 2 TZ nestotožnil. Platná právna úprava § 323 v ods. 3 a 4 upravuje dostatotočné trestné sadzby k ochrane spoločnosti.  	
GP SR 	9. K čl. I bodu 19 (§ 47 ods. 2) 
Odporúčame slová „že 
a) uloženie takého trestu vyžaduje účinná ochrana spoločnosti a 
b) nie je nádej, že by páchateľa bolo možné napraviť trestom odňatia slobody na dobu do dvadsaťpäť rokov“ 
nahradiť slovami „podmienky uvedené v odseku 1 písm. a) a b)“. 
 	O 	A 	 	
GP SR 	10. K čl. I bodu 20 (§ 48 ods. 4) 
Odporúčame dôkladne zvážiť znenie bodu 20. 

Odôvodnenie: 
Schválením tohto znenia môže nastať situácia, že do ústavov s minimálnym stupňom stráženia sa dostanú aj páchatelia závažných trestných činov, čo nezodpovedá požiadavkám generálnej a individuálnej prevencie a môže mať negatívny vplyv na prevýchovu ostatných odsúdených v týchto ústavoch. 
 	O 	ČA 	Bod bol doplnený o vetu: "Rovnako súd nemôže do ústavu na výkon trestu s minimálnym stupňom stráženia zaradiť páchateľa obzvlášť závažného zločinu." 	
GP SR 	11. K čl. I bodu 21 (§ 49 ods. 2) 
Odporúčame bod 21 vypustiť. 

Odôvodnenie: 
Navrhovaná zmena predstavuje neodôvodnené zvýhodnenie páchateľa opakovane sa dopúšťajúceho trestnej činnosti počas plynutia skúšobnej doby pri podmienečnom odsúdení a umožňuje uložiť tzv. podmienku na podmienku aj pri páchateľovi úmyselného trestného činu, ktorý koná v rozpore s Trestným zákonom a dopúšťa sa ďalšej úmyselnej trestnej činnosti. Trestný zákon umožňuje uložiť páchateľovi prečinu aj iný druh trestu ako trest odňatia slobody (s podmienečným odkladom), preto nevidíme dôvod, aby bolo umožnené ukladať „podmienku na podmienku“, pričom v praxi má vo väčšine prípadov odsúdenie za ďalší trestný čin spáchaný v skúšobnej dobe po prvom odsúdení za následok rozhodnutie o neosvedčení sa v skúšobnej dobe a nariadenie výkonu trestu odňatia slobody. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	A 	 	
GP SR 	12. K čl. I bodu 26 
Odporúčame v súlade s Legislatívnymi pravidlami vlády Slovenskej republiky vypustiť interpunkčné znamienko (bodku) za označením názvu druhej hlavy štvrtého dielu. 	O 	A 	 	
GP SR 	15. K čl. I bodu 28 (§ 81 ods. 3) 
Aktuálne znenie ustanovenia § 81 umožňuje výkon detencie len u osôb, ktorým bola zistená duševná porucha vo výkone trestu odňatia slobody alebo ústavného ochranného liečenia. Zrejme aj preto nie je v praxi tento inštitút využívaný a neplní svoj účel, chrániť spoločnosť pred nebezpečnými jedincami s vážnymi duševnými poruchami, ktorí sa dopustili činov inak trestných. Z hľadiska ochrany spoločnosti je žiaduce, aby bolo možné do detenčného ústavu umiestniť obvinenú osobu, ktorej pobyt na slobode v dôsledku duševnej poruchy (hoci aj nevyliečiteľnej) je pre spoločnosť nebezpečný a ktorú nie je možné z dôvodu nepríčetnosti trestne stíhať (prakticky by išlo len o obvinené osoby, nakoľko len u týchto možno skúmať duševný stav z hľadiska príčetnosti). 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkami nad rámec návrhu v tomto štádiu nestotožnil; pripomienka nebola uplatnená v rámci činnosti príslušnej pracovnej skupiny, ktorá návrh vypracovala. Bod 28 je legislatívno-technický vyvolaný zavedením tripartície trestných činov a nerieši vecné zmeny v súvislosti s právnou úpravou detencie.  	
GP SR 	16. K čl. I bodu 30 /§ 87 ods. 2 písm. e)/ 
Odporúčame na konci pripojiť slová „z dôvodu neprítomnosti obvineného“. 

Odôvodnenie: 
Je potrebné jednoznačne upraviť, že prerušenie plynutia premlčacej lehoty je dôsledkom prerušenia trestného stíhania iba v tých prípadoch, keď je trestné stíhanie vedené proti obvinenému, nie je však dôsledkom prerušenia trestného stíhania vo veci. Ak dôvody prerušenia trestného stíhania nemožno pričítať obvinenému (napr. ak je dôvodom prerušenia neprítomnosť svedka alebo spoluobvineného), plynutie premlčacej doby sa vo vzťahu k obvinenému, ktorý nedal dôvod na prerušenie trestného stíhania, v súlade so zásadou primeranosti prerušovať nebude. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	A 	 	
GP SR 	17. K čl. I bodu 35 (§ 122 ods. 10) 
V plnej miere podporujeme navrhovanú zmenu právnej úpravy. Zároveň však navrhujeme upraviť dôvodovú správu k tomuto bodu. Uvádzané aplikačné problémy sú len jedným z viacerých príkladov, ktoré v praxi nastávajú. Preto je potrebné doplniť za spojenie „aplikačné problémy“ spojenie „spočívajúce napríklad v tom, že niektoré čiastkové útoky...“. Posledná veta textu dôvodovej správy je zavádzajúca, pretože § 519 ods. 3 Trestného poriadku sa vzťahuje iba na uznávanie cudzích rozhodnutí. 	O 	A 	 	
GP SR 	18. K čl. I bodu 36 (§ 122 ods. 14) 
Odporúčame odsek 14, ktorého doplnenie sa navrhuje, označiť ako odsek 15, nakoľko odsek 14 bol medzičasom doplnený do § 122 Trestného zákona zákonom č. 1/2014 Z. z. 	O 	A 	 	
GP SR 	19. K čl. I bodu 37 (§ 124 ods. 1) 
Navrhujeme ponechať v ustanovení podmienku príčinnej súvislosti medzi trestným činom a ujmou alebo reálnym úbytkom majetku, obdobne ako je to v platnom znení prvej vety § 124 ods. 1, event. odporúčame doplniť dôvodovú správu o odôvodnenie vypustenia podmienky príčinnej súvislosti medzi trestným činom a ujmou alebo reálnym úbytkom majetku. 

Definovanie škody spôsobenej trestným činom výlučne ako majetkovej škody znemožní nielen uplatnenie práva na náhradu škody pri morálnej škode, vzniknutej napríklad ohováraním (o ktorej ani doposiaľ súdy v trestnom konaní v podstate nerozhodovali), ale bude otázne napríklad aj uplatnenie práva na náhradu škody spôsobenej ublížením na zdraví. Ak je za škodu považovaná len ujma na majetku, reálny úbytok na majetku poškodeného, resp. získanie prospechu páchateľom, nie je zrejmé, ako bude poškodený môcť v trestnom konaní uplatniť náhradu škody spôsobenej na zdraví. Doposiaľ poškodení uplatňovali náhradu škody na základe bodového ohodnotenia zranení v znaleckom posudku. Pri navrhovanom znení to zrejme nebude možné, nakoľko porušenie iných ako majetkových práv už nebude definované ako škoda. Takéto znenie zákona však potom znemožní aj uzatvorenie zmieru medzi poškodeným a obvineným, nakoľko poškodený, ktorý nedostane za utrpenú ujmu na zdraví žiadne odškodnenie, asi nebude súhlasiť so zmierom s obvineným, ktorý mu túto ujmu spôsobil. V konečnom dôsledku môže navrhované znenie obmedziť nielen práva poškodených, ale aj možnosti obvineného riešiť vec odklonom. 
Zároveň upozorňujeme, že ani touto novelou nie je zavádzaná definícia pojmu „majetok“ (ako prípadná reakcia na závery 4. kola hodnotení MONEYVAL). 
 	O 	A 	 	
GP SR 	20. K čl. I bodu 39 (§ 124 ods. 4) 
Navrhujeme novelizačný bod vypustiť. Z návrhu ani dôvodovej správy nie je zrejmé, z akých dôvodov je potrebná nová definícia pojmu škody pri uvedenom trestnom čine a nepostačuje definícia podľa § 124, resp. 126 ods. 1 Trestného zákona. Taktiež nie je zrejmé, prečo definícia pracuje s pojmami používanými pri určení výšky škody upravenými v inom ustanovení (§ 126 Trestného zákona), s výnimkou toho, že rozhodujúcim momentom pre určovanie výšky škody má byť čas „zistenia činu“, čo popiera základnú časovú doktrínu vo vzťahu k zisťovaniu výšky škody vždy ku dňu spáchania skutku (t. j. v danom prípade ide o deň vyhotovenia rozmnoženiny zverejneného diela). Zároveň, vzhľadom na to, že navrhované ustanovenie upravuje iba jednu z foriem porušovania autorského práva, pri ktorej je predmetom trestnoprávne relevantného konania vyhotovenie rozmnoženiny diela, sme toho názoru, že pre určenie rozsahu škody by mala byť rovnako určujúca cena rozmnoženiny diela a nie cena diela ako originálu, ktorý sa v mieste a čase skutku vôbec nemusí predávať a ktorého cena cenu rozmnoženiny nezriedka niekoľkonásobne až niekoľkotisícnásobne prevyšuje. Pokiaľ by bolo predmetom útoku napr. filmové dielo, nemožno vylúčiť, že pri zisťovaní jeho ceny by sme dospeli k astronomickým sumám, ktoré by neopodstatnene zvyšovali závažnosť trestného činu a neprimerane sprísňovali naň dopadajúcu trestnú sankciu, čo zrejme nebolo sledovaným cieľom návrhu. Podotýkame, že dielo v podobe originálu pri viacerých typoch diel, ktoré pozná a upravuje autorský zákon, nebýva bežne predmetom prevodu, resp. predaja. Týmto sú zväčša iba majetkové práva patriace autorovi a zvlášť tie, ktoré súvisia s udeľovaním súhlasu s vyhotovením rozmnoženiny diela, jeho rozširovaním a podobne (bližšie viď § 18 autorského zákona). 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	A 	 	
GP SR 	21. K čl. I bodom 42 a 82 /§ 129 ods. 7 písm. b) a 419 ods. 2 písm. a)/ 
Predložená novela nereaguje komplexne na závery hodnotení MONEYVAL, venuje sa im iba okrajovo. Navrhované riešenie je v rozpore s ústavnými princípmi. Navrhovaný priamy odkaz na konkrétne ustanovenia Trestného zákona a medzinárodnej zmluvy predstavuje formálne nekorektnú úpravu právnych vzťahov, najmä ak ide o ustanovenie s rôznorodým obsahom, ktoré zároveň odkazuje na iné ustanovenia tejto medzinárodnej zmluvy, prílohy a obsahuje aj možnosti výhrad a vyhlásení štátov. Hmotnoprávne ustanovenia medzinárodných zmlúv v trestnej oblasti vyžadujú implementáciu v právnom poriadku Slovenskej republiky tak, ako to predpokladá aj čl. 4 písm. a) Medzinárodného dohovoru o potláčaní financovania terorizmu. 

Dôvodová správa otvára otázku právnej istoty vo vzťahu k aplikácii orgánmi činnými v trestnom konaní a súdmi. V dôvodovej správe sa uvádza, že rozsah činov považovaných za trestné činy terorizmu podľa aplikovateľných medzinárodných zmlúv je širší, ako trestný čin terorizmu podľa § 419 Trestného zákona. Ak predkladateľ zistil popísaný stav, je potrebné vykonať implementáciu. 

Vzhľadom na uvedené skutočnosti navrhujeme bod 42 vypustiť a riešiť túto otázku v rámci komplexnej právnej úpravy problematiky v zmysle záverov hodnotení MONEYVAL v rámci technickej pomoci, ktorá bude poskytnutá Slovenskej republike. Súčasťou riešenia by malo byť aj vykonanie analýzy chýbajúcej trestnoprávnej úpravy vo vzťahu k financovaniu terorizmu, doplnenie skutkových podstát v Trestnom zákone tak, aby zodpovedali medzinárodným záväzkom SR a súčasne, aby zodpovedali princípom právneho štátu a právnej istoty. 

Zároveň konštatujeme, že názov medzinárodnej zmluvy uvádzaný v navrhovanom ustanovení nekorešponduje s názvom, pod ktorým bola táto medzinárodná zmluva publikovaná v Zbierke zákonov Slovenskej republiky (Medzinárodný dohovor o potláčaní financovania terorizmu). 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	A 	Bod 42 a 82 sa vypúšťa bez náhrady.  	
GP SR 	22. K čl. I bodu 43 a 44 (§ 130 ods. 1) 
V súvislosti s vypustením slova „alebo“ v písmene b) a doplnením nového písmena d) odporúčame v písmene c) nahradiť bodku čiarkou a na konci pripojiť slovo „alebo“. 	O 	A 	 	
GP SR 	23. K čl. I bodu 45 (§ 158a ods. 2) 
Odporúčame vypustiť novelizačný bod ako nadbytočný, nakoľko protiprávne konanie, ktoré postihuje, je trestné podľa § 149 ods. 1, resp. § 149 ods. 2 písm. a) v spojení s § 138 písm. h) (v prípade nedbanlivostného spôsobenia smrti), § 157 ods. 1, resp. § 157 ods. 2 písm. a) v spojení s § 138 písm. h) (v prípade nedbanlivostného spôsobenia ťažkej ujmy na zdraví) a § 158 (v prípade nedbanlivostného spôsobenia ublíženia na zdraví porušením dôležitej vyplývajúcej zo zamestnania, povolania, postavenia alebo funkcie páchateľa alebo uloženej mu podľa zákona). 

V prípade ponechania novelizačného bodu v návrhu zákona odporúčame slovo „zviera“ vo všetkých tvaroch nahradiť slovom „živočích“ a za slovo „vyprovokované“ vložiť slovo „poškodeným“ a tiež odporúčame primerane znížiť sadzbu trestu odňatia slobody v odseku 2. Sme toho názoru, že objektívna okolnosť skutku definujúca spôsob, akým k ujme na zdraví došlo (napadnutie zvieraťom), neodôvodňuje podstatne prísnejšiu sankciu v porovnaní so sankciami uvedenými v kvalifikovaných skutkových podstatách trestných činov usmrtenia pri porušení dôležitej povinnosti podľa § 149 ods. 2 písm. a) (trestná sadzba 2 až 5 rokov), resp. ublíženia na zdraví pri porušení dôležitej povinnosti podľa § 157 ods. 2 písm. a) (trestná sadzba 1 až 5 rokov), ktoré postihujú porovnateľné nedbanlivostné spôsobenie smrti a ťažkej ujmy na zdraví v dôsledku porušenia zákonom ustanovenej povinnosti. Vzhľadom na povahu a rozdielnosť závažnosti následku - smrť, resp. ťažká ujma na zdraví, ktorých spôsobenie je v navrhovanom ustanovení postihované v jednom odseku rovnakou trestnou sadzbou, navrhujeme spôsobenie ťažkej ujmy na zdraví a spôsobenie smrti upraviť v samostatných odsekoch s odstupňovanou trestnou sadzbou. 

V súvislosti s navrhovaným nahradením pojmu „zviera“ pojmom „živočích“ je potrebné uviesť, že výklad pojmu „zviera“ nie je v právnom poriadku definovaný jednotne. Trestný zákon v § 130 ods.1 písm. a) definuje zviera ako vec. Ani zákon č. 39/2007 Z. z. o veterinárnej starostlivosti v znení neskorších predpisov pojem „zviera“ nedefinuje priamo, ale s poukazom na ustanovenie § 22 ods. 5 uvedeného zákona možno usúdiť, že za zviera sa považujú len živočíšne stavovce (okrem človeka), medzi ktoré patria cicavce, vtáky, plazy, obojživelníky a ryby. Takúto definíciu zvieraťa akceptuje aj skutková podstata trestného činu týranie zvierat podľa § 378 Trestného zákona a trestného činu zanedbanie starostlivosti o zvieratá podľa § 378a Trestného zákona. Z toho vyplýva, že akýkoľvek iný živočích, ktorý nie je stavovcom, by na účely Trestného zákona nebol „zvieraťom“ (napr. hmyz). V navrhovanom ustanovení sa predpokladá napadnutie osoby „zvieraťom“, čo však v zmysle vyššie uvedeného znamená, že takéto napadnutie je postihnuteľné len živočíšnym stavovcom (cicavce, vtáky, plazy, obojživelníky a ryby). Takéto vymedzenie je však nedostatočné, nakoľko v praxi je celkom reálne možné, že vážne zranenie alebo smrť môžu byť spôsobené aj prostredníctvom živočíchov, ktoré nie sú stavovce – jedovaté pavúky, škorpióny alebo bodavý hmyz, pričom tieto živočíchy sa na území Slovenska bežne chovajú a v dôsledku nedbanlivosti chovateľa môžu spôsobiť vážnu ujmu na zdraví človeka. Držba týchto živočíchov, obchodovanie s nimi, ich vývoz a dovoz je rovnako upravený príslušnými právnymi predpismi, vrátane vyhlášky Ministerstva pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky č. 143/2012 Z. z. o chove nebezpečných živočíchov. Z tohto dôvodu sa javí ako dôvodné nahradiť pojem „zviera“ pojmom „živočích“, aby bolo možné postihovať tento druh protiprávneho konania komplexne. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	ČA 	Neakceptované v časti vypustenia novelizačného bodu, v ostatných častiach akceptované.  	
GP SR 	24. K čl. I bodu 46 (§ 208 ods. 1 a 2) 
Z navrhovaného znenia § 208 vyplýva, že v odsekoch 1 a 2 ide o dve samostatné skutkové podstaty, pričom odsek 1 by mal postihovať tzv. psychické týranie a odsek 2 iné formy, najmä fyzické násilie a ďalšie konania spôsobujúce fyzické utrpenie obete. Ak nemá byť rozdiel v ich trestnosti, odporúčame základné skutkové podstaty odsekov 1 a 2 zlúčiť do jednej základnej skutkovej podstaty. Navyše v praxi sa vyskytujú prípady, ktoré majú výlučne povahu psychického násilia, na druhej strane však aj v prípadoch fyzického násilia dochádza v podstate vždy aj k spôsobeniu psychického utrpenia obete, nakoľko tzv. domáce násilie obvykle začína psychickým násilím a v prípade, ak sa obeť dostatočne nebráni, resp. nedokáže sa z akýchkoľvek príčin oddeliť od páchateľa, prerastá počiatočná forma psychického násilia do násilia fyzického, t. j. fyzické násilie sa prelína s psychickým násilím. V prípade akceptovania navrhovaného znenia je potrebné upraviť aj novelizačný bod 19, kde je odkaz na § 208 ods. 2 až 4 (odporúčame ponechať iba odkaz na odseky 2 a 3). 

Odporúčame nasledovné znenie ustanovenia § 208: 

„§ 208 
Týranie blízkej osoby a zverenej osoby 
(1) Kto týra blízku osobu alebo osobu, ktorá je v jeho starostlivosti alebo výchove, spôsobujúc jej psychické alebo fyzické utrpenie 
a) ponižovaním, pohŕdavým zaobchádzaním, neustálym sledovaním, vyhrážaním, vyvolávaním strachu alebo stresu, násilnou izoláciou, citovým vydieraním, 
b) bitím, kopaním, údermi, spôsobením rán a popálenín rôzneho druhu, 
c) bezdôvodným odopieraním stravy, oddychu alebo spánku alebo odopieraním nevyhnutnej osobnej starostlivosti, ošatenia, hygieny, zdravotnej starostlivosti, bývania, výchovy alebo vzdelania, 
d) nútením k žobraniu alebo opakovanému vykonávaniu činnosti vyžadujúcej jej neúmernú fyzickú alebo psychickú záťaž, ktorá je vzhľadom na jej vek, zdravotný stav alebo spôsobilej poškodiť jej zdravie, 
e) vystavovaním vplyvu látok spôsobilých poškodiť jej zdravie, 
f) neodôvodneným obmedzovaním v prístupe k majetku, ktorý má právo užívať, 
g) alebo iným správaním, ktoré ohrozuje jej psychické alebo fyzické zdravie alebo jej bezpečnosť, 
potrestá sa odňatím slobody na tri roky až osem rokov. 

(2) Odňatím slobody na sedem rokov až pätnásť rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 
a) a spôsobí ním ťažkú ujmu na zdraví alebo smrť, 
b) z osobitného motívu, 
c) hoci bol v predchádzajúcich dvadsiatich štyroch mesiacoch za taký čin odsúdený alebo z výkonu trestu odňatia slobody uloženého za taký čin prepustený, alebo 
d) závažnejším spôsobom konania. 

(3) Odňatím slobody na pätnásť rokov až dvadsaťpäť rokov alebo trestom odňatia slobody na doživotie sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 a spôsobí ním ťažkú ujmu na zdraví viacerým osobám alebo smrť viacerých osôb.“. 

 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil, ide proti zámeru predklateľa vymedziť formy týrania do samostatných odsekov.  	
GP SR 	25. K čl. I bodu 46 (§ 208 ods. 1 a 2) 
V prípade neakceptovania pripomienky v predchádzajúcom bode odporúčame písmeno e) z odseku 2 presunúť do odseku 1, nakoľko „neodôvodnené obmedzovanie v prístupe k majetku, ktorý má poškodený právo užívať“, nie je konaním, ktoré spôsobuje „fyzické utrpenie“ predpokladané v uvádzacej vete odseku 2. Uvedené konanie môže mať za následok spôsobenie psychického utrpenia u poškodeného, preto je vhodné uviesť ho v odseku 1 navrhovaného znenia § 208 Trestného zákona, kde sú uvedené formy psychického týrania. 	O 	A 	 	
GP SR 	26. K čl. I bodu 47 /§ 212 ods. 1 písm. b)/ 
Odporúčame vypustiť slová „a spôsobí ním nižšiu než malú škodu“ ako nadbytočné. Navyše táto dikcia by spôsobila to, že krádeže vlámaním s malou škodou by boli kvalifikované podľa § 212 ods. 1 písm. a) a ods. 3 písm. b) Trestného zákona s poukazom na § 138 písm. e) Trestného zákona so sadzbou 3 až 10 rokov odňatia slobody, čomu mala novela zabrániť. Prípadná kvalifikácia krádeží vlámaním so škodou malou podľa § 212 ods. 1 písm. a) a b) nebude prichádzať do úvahy, keďže pojmy „spôsobí škodu malú“ a „spôsobí nižšiu než malú škodu“ sa navzájom vylučujú. Ak sa predmetný dovetok z odseku 1 písm. b) vypustí, bude môcť byť použitá kvalifikácia podľa § 212 ods. 1 písm. a) a b) Trestného zákona a naplní sa účel legislatívnej zmeny. 

Alternatívne dávame na zváženie riešenie predmetného problému doplnením § 138 písm. e) slovami „okrem trestného činu krádeže podľa § 212 a poškodzovania cudzej veci podľa § 245,“. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	A 	 	
GP SR 	27. K čl. I bodu 48 (§ 212 ods. 2 až 4) 
V nadväznosti na vypustenie odseku 2 odporúčame v uvádzacích vetách odsekov 2 až 4 vypustiť slová „alebo 2“. 	O 	A 	 	
GP SR 	28. K čl. I bodu 49 (§ 219a) 
Odporúčame ochranu overovacej značky meradla, zabezpečovacej značky meradla i značky montážnika /§ 2 písm. k) až m) zákona č. 142/2000 Z. z. o metrológii a o zmene a doplnení niektorých zákonov/ upraviť v ustanovení § 352, ktorý chráni obdobné značky, nie v rámci trestných činov proti majetku. Navrhujeme upraviť znenie § 352 vrátane nadpisu nasledovne: 

„§ 352 

Falšovanie a pozmeňovanie verejnej listiny, úradnej pečate, úradnej uzávery, úradného znaku a úradnej značky, ciachy, overovacích značiek a zabezpečovacích značiek 

(1) Kto verejnú listinu, úradnú pečať, úradnú uzáveru, úradný znak, úradnú značku, ciachu, overovaciu značku, zabezpečovaciu značku alebo značku montážnika falšuje, neoprávnene vyrobí, podstatne pozmení, obstará sebe alebo inému, ponúka, prepravuje, drží alebo poskytne inému v úmysle, aby sa použili ako pravé, alebo ich použije ako pravé, alebo si ich nechá vyhotoviť s úmyslom použiť ich ako pravé, potrestá sa odňatím slobody až na tri roky. 

(2) Rovnako ako v odseku 1 sa potrestá, kto 
a) dosiahne vydanie pravej verejnej listiny, úradnej pečate, úradnej uzávery, úradného znaku, úradnej značky, ciachy, overovacej značky, zabezpečovacej značky alebo značky montážnika na základe aj nepravých podkladov, alebo 
b) neoprávnene vyrobí, obstará sebe alebo inému, ponúka, prepravuje, drží alebo poskytne inému nástroj, počítačový program alebo iný prostriedok špeciálne prispôsobený na spáchanie činu uvedeného v odseku 1. 

(3) Odňatím slobody na jeden rok až päť rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 alebo 2 
a) závažnejším spôsobom, alebo 
b) hoci bol za obdobný čin v posledných 12 mesiacoch postihnutý. 

(4) Odňatím slobody na tri roky až osem rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 alebo 2 a 
a) spôsobí ním značnú škodu, alebo 
b) hoci bol za obdobný čin v posledných 24 mesiacoch odsúdený. 

(5) Odňatím slobody na štyri roky až desať rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 alebo 2 a spôsobí ním škodu veľkého rozsahu alebo iný obzvlášť závažný následok. 

(6) Odňatím slobody na sedem rokov až dvanásť rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 alebo 2 
a) ako člen nebezpečného zoskupenia, alebo 
b) za krízovej situácie. 

(7) Ochrana podľa odsekov 1 až 6 sa poskytuje aj cudzozemským verejným listinám, úradným pečatiam, úradným uzáverám, úradným znakom, úradným značkám, overovacím značkám, zabezpečovacím značkám alebo značkám montážnika.“. 

Je potrebné však uviesť, že ani navrhovaná zmena právnej úpravy zrejme zásadne nezmení právne problematickú situáciu, keď po zistení zásahu do overovacej značky alebo zabezpečovacej značky alebo značky montážnika nie je možné preukázať, ktorá konkrétna fyzická osoba tento zásah vykonala. Je evidentné, že z vykonaného neoprávneného zásahu má majetkový prospech právnická osoba alebo fyzické osoby užívajúce objekt, do ktorého sa dodáva voda, elektrina alebo plyn. Vo väčšine prípadov však nie je možné identifikovať a usvedčiť konkrétnu fyzickú osobu, ktorá neoprávnený zásah vykonala, v dôsledku čoho vyvodenie trestnoprávnej zodpovednosti nebude možné a tieto trestné veci budú končiť prerušením z dôvodu, že páchateľ nebol zistený. Navrhujeme preto zvážiť zavedenie objektívnej zodpovednosti odberateľa za jeho meradlá a značky, ktorými sú opatrené, pri súčasnom zavedení povinnosti vlastníka, resp. správcu príslušného objektu kontrolovať na určitej časovej báze (napr. mesačnej) stav meradiel a značiek, ktorými sú opatrené. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil.  	
GP SR 	29. K čl. I bodom 55 a 58 (§ 277 ods. 1 a 277a ods. 1) 
Odporúčame za slovo „spôsobiť“ vložiť slovo „malú“, za slovo „prospech“ vložiť slová „malého rozsahu“ a za slovo „jeden“ vložiť slovo „rok“. 	O 	A 	 	
GP SR 	30. K čl. I bodu 65 (§ 283 ods. 1) 
Odporúčame na konci navrhovaného doplnenia § 283 ods. 1 pripojiť slovo „neoprávnene“, aby neoprávnenosť zásahu bola podmienkou aj pri ďalších alternatívnych zásahoch do autorských práv, ktoré majú byť posúdené ako trestný čin. Súhlasíme s navrhovanými cieľmi právnej úpravy, avšak nie je zrejmé, prečo sa doplnenie podmienky spôsobenia škody týka iba vyhotovenia rozmnoženiny zverejneného diela, ale netýka sa ostatných konaní uvedených v odseku 1. Navrhujeme, aby bola „škoda“ doplnená ako kvalifikačný znak aj pri neoprávnenom zásahu do ostatných zákonom chránených práv k dielu, umeleckému výkonu, zvukovému záznamu alebo zvukovo-obrazovému záznamu, rozhlasovému vysielaniu alebo televíznemu vysielaniu alebo databáze. 	O 	ČA 	Akceptovaná v časti doplnenia slova "neoprávnene".  	
GP SR 	31. K čl. I bodu 66 (§ 298 ods. 1, § 299 ods. 1) 
V § 298 ods. 1 a obdobne aj v § 299 ods. 1 navrhujeme za slovom „iný“ vypustiť slovo „obdobný“ a za slovo „prevezie“ doplniť slovo „ponúka“. 

Odôvodnenie: 
Aktuálne znenie týchto skutkových podstát je zavádzajúce a odborne nepresné, čo v praxi spôsobilo nesprávnu právnu kvalifikáciu protiprávneho konania, keď si orgány činné v trestnom konaní vysvetlili pojem „obdobný“ ako totožný a domnievali sa, že toto ustanovenie postihuje protiprávne nakladanie len s jadrovými materiálmi – ktorými sú len urán a plutónium. Protiprávne nakladanie s rádioaktívnymi materiálmi (napríklad rádioaktívne izotopy cézia, kobaltu a pod.) nepovažovali orgány činné v trestnom konaní a súdy za trestný čin napriek rovnakým nebezpečným vlastnostiam týchto látok. Pritom úmyslom zákonodarcu celkom zjavne bolo postihovať protiprávne nakladanie s obidvomi druhmi materiálov, nakoľko u obidvoch ich nebezpečnosť spočíva v tej istej fyzikálnej vlastnosti – emitovaní ionizujúceho žiarenia. Cieľom navrhovanej zmeny je predchádzať nesprávnemu výkladu predmetného ustanovenia. Zjednodušene možno uviesť, že všetky jadrové materiály sú rádioaktívne, avšak nie všetky rádioaktívne materiály sú jadrové. Z toho vyplýva, že pojem „rádioaktívny materiál“ v sebe z fyzikálneho hľadiska subsumuje všetky jadrové materiály. Osobitosťou jadrových materiálov je len ich schopnosť štiepnej reakcie, nebezpečné vlastnosti majú však obidva tieto materiály rovnaké – ionizujúce žiarenie a toxicita. Ako ďalšia forma protiprávneho konania sa navrhuje doplniť „ponuka“ jadrovej alebo inej rádioaktívnej látky (uskutočňuje sa najmä prostredníctvom internetu). 
 	O 	A 	 	
GP SR 	32. K čl. I bodu 66 (§ 298 ods. 1, § 299 ods. 1) 
V § 298 ods. 1 a obdobne aj v § 299 ods. 1 navrhujeme trestnú sadzbu z „jeden rok až päť rokov“ upraviť na „jeden rok až šesť rokov“. 

Odôvodnenie: 
V súvislosti s realizáciou úloh vyplývajúcich zo Spoločného akčného plánu vlády Slovenskej republiky a vlády Spojených štátov amerických na boj proti nelegálnemu nakladaniu s jadrovými a rádioaktívnymi materiálmi a súvisiacimi technológiami (podpísaný 7.12.2011 a schválený uznesením vlády Slovenskej republiky č. 772/2011) boli vykonané viaceré rokovania expertov v tejto oblasti bezpečnosti, vrátane posúdenia právnych nástrojov umožňujúcich účinne bojovať proti tejto špecifickej bezpečnostnej hrozbe. Zo záverov týchto rokovaní a tiež na základe praktických skúsenosti z konkrétnych vyšetrovaných prípadov vyplynulo, že vo všetkých týchto prípadoch orgány činné v trestnom konaní v počiatočnom štádiu trestného konania nedisponujú dostatočným množstvom konkrétnych informácií, predovšetkým o nebezpečnosti špecifického materiálu, ktorý má byť predmetom nelegálneho nakladania. S prihliadnutím na vysokú nebezpečnosť tohto druhu materiálov ohrozujúcich ľudskú spoločnosť sa javí ako primerané a potrebné od začiatku uplatňovať osobitné inštitúty podľa Trestného poriadku (agent, ITP atď.), bez ktorých nie je možné pri týchto špecifických prípadoch zhromažďovať potrebné dôkazy. Z tohto dôvodu navrhujeme zvýšenie hornej hranice trestnej sadzby už v prvom odseku na šesť rokov, aby mohli byť využívané dôkazné prostriedky na vyšetrovanie zločinov. 
 	O 	A 	 	
GP SR 	33. K čl. I bodu 67 (§ 302) 
Vzhľadom na to, že platné znenie § 302 ods. 1 neobsahuje uvádzaciu vetu, odporúčame z novelizačného bodu vypustiť slová „v uvádzacej vete“. 	O 	A 	 	
GP SR 	34. K čl. I bodu 67 (§ 302) 
Vzhľadom na to, že do odseku 1 sa navrhuje doplniť zavinenie z nedbanlivosti, navrhujeme upraviť rozsah činu vo všetkých odsekoch. Inak bude z formálneho hľadiska trestným činom akékoľvek nedbanlivostné protiprávne nakladanie s odpadmi v malom rozsahu (266 eur), v dôsledku čoho sa do kategórie prečinov dostanú nedbanlivostné delikty postihované podľa súčasnej právnej úpravy dostatočne ako priestupky. Navrhujeme v prvom odseku uviesť „väčší rozsah“ a rozsahy upraviť aj v ďalších odsekoch. Trestné sadzby odporúčame upraviť tak, aby sa pri značnom rozsahu jednalo o zločin. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	N 	Zmeny v ustanovení § 302 vyplynuly z identifikovaného transpozičného deficitu Slovenskej republiky zo strany Európskej komisie. Rozpor bol odstránený.  	
GP SR 	35. K čl. I bodu 74 (§ 334 ods. 1) 
Odporúčame slovo „svojej“ nahradiť slovom „jeho“ (obdobne ako je to v § 335 ods. 1). 	O 	A 	 	
GP SR 	36. K čl. I bodu 77 (§ 340 ods. 1) 
Odporúčame vložiť slová „obzvlášť závažný zločin“ aj za slová „taký zločin“. 	O 	A 	 	
GP SR 	37. K § 61 ods. 5 - nad rámec návrhu novely Trestného zákona 
Odporúčame slovo „uloží“ nahradiť slovami „môže uložiť“. 

Odôvodnenie: 
Obligatórne ukladanie trestu zákazu na doživotie nepovažujeme za správne aj s poukazom na nález Ústavného súdu Slovenskej republiky sp. zn. PL. US 106/2011-85 z 28. novembra 2012, ktorým ústavný súd rozhodol o nesúlade právnej úpravy tzv. asperačnej zásady (jej podstatou bolo taktiež obligatórne ukladanie trestu) s čl. 1 Ústavy Slovenskej republiky, preto § 61 ods. 5 navrhujeme novelizovať tak, aby ukladanie doživotného trestu zákazu činnosti bolo fakultatívne. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkami nad rámec návrhu v tomto štádiu nestotožnil; pripomienka nebola uplatnená v rámci činnosti príslušnej pracovnej skupiny, ktorá návrh vypracovala.  	
GP SR 	38. K § 176 - nad rámec návrhu novely Trestného zákona 
Navrhujeme upraviť názov a znenie skutkovej podstaty trestného činu podľa § 176 postihujúceho protiprávne nakladanie s anabolickými látkami tak, aby bol odstránený stav, keď sa Slovenská republika stala útočiskom pre obchodníkov s anabolickými látkami, event. je možné zvážiť doplnenie nového ustanovenia § 176a. Odporúčame inšpirovať sa v § 288 českého Trestného zákonníka, ktorý navyše postihuje aj protiprávne nakladanie s látkami s hormonálnym účinkom a zneužívanie dopingových metód. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	N 	Rozporové konanie sa uskutočnilo dňa 14. augusta 2014. Vec je riešená v gescii Ministerstva vnútra SR. Po diskusii pripomienkujúci subjekt od pripomienky ustúpil. Rozpor bol odstránený.  	
GP SR 	39. K § 216 ods. 1 - nad rámec návrhu novely Trestného zákona 
Navrhujeme doplniť novelizačný bod v tomto znení: 
„V § 216 ods. 2 sa slová „jeden rok až päť rokov“ nahrádzajú slovami „šesť mesiacov až tri roky“.“. 

Odôvodnenie: 
Trestná sadzba za neoprávnené používanie cudzieho motorového vozidla väčšej hodnoty bola prísnejšia (jeden rok až päť rokov) ako trestná sadzba za krádež vozidla väčšej hodnoty (šesť mesiacov až tri roky), ktorú je možné považovať za závažnejší zásah do vlastníckych práv. Navrhovanou zmenou sa trestné sadzby upravili na rovnakú úroveň. 
 	O 	N 	Pripomienka ide nad rámec návrhu zákona a nebola uplatnená zástupcom pripomienkujúceho subjektu v rámci pracovnej skupiny. 	
GP SR 	40. K § 225 ods. 2 - nad rámec návrhu novely Trestného zákona 
Odporúčame vypustiť slovo „neoprávnene“. 

Odôvodnenie: 
Ide o odstránenie logickej chyby v ustanovení, nakoľko hypotéza predpokladá neoprávnenosť získania dotácie, ktorú je potrebné preukazovať ako znak skutkovej podstaty trestného činu. Neoprávnenosť získania dotácie je pokrytá v odseku 1. V odseku 2 je základná skutková podstata trestného činu subvenčného podvodu, ktorej podstatou je postihnúť nakladanie so získanými verejnými prostriedkami v rozpore s účelom. 
 	O 	N 	Pripomienka ide nad rámec návrhu zákona, pričom nebola uplatnená pripomienkujúcim subjektom v rámci príslušnej pracovnej skupiny.  	
GP SR 	41. K § 253 ods. 1 - nad rámec návrhu novely Trestného zákona 
Odporúčame slová „vo väčšom množstve“ nahradiť slovami „v malom rozsahu“. 

Odôvodnenie: 
Na základe poznatkov z praxe ohľadom preukazovania naplnenia zákonných znakov skutkovej podstaty prečinu nepovolenej výroby liehu podľa § 253 ods. 1 Trestného zákona bol identifikovaný problém s preukazovaním nikde nedefinovaného znaku „väčšie množstvo“ liehu. Ak by sa za „väčšie množstvo“ liehu považovalo také množstvo liehu, pri ktorom únik na spotrebnej dani z liehu predstavuje hodnotu viac ako 2.660 eur (podľa kritérií pre väčší rozsah činu uvedených v ustanovení § 125 ods. 1 Trestného zákona), išlo by o veľké množstvo nelegálne vyrobeného, resp. prechovávaného alkoholu (cca 500 litrov alkoholu o objemovej koncentrácii 50 %), pričom takýto rozsah činu svojou závažnosťou prevyšuje hranicu trestnosti. 

Ďalším identifikovaným problémom je otázka, s akým produktom predávaným v čase a mieste činu by mala byť hodnota neoprávnene vyrobeného, resp. prechovávaného liehu porovnaná. 

Ako najobjektívnejšie a najefektívnejšie merateľné kritérium sa javí posudzovanie „väčšieho množstva“ liehu podľa úniku na spotrebnej dani (oproti súčasnému posudzovaniu podľa hodnoty liehu), pretože únik na spotrebnej dani je možné vyčísliť presne a spravidla o ňom nie sú pochybnosti. Je zložité určiť hodnotu neoprávnene vyrobeného liehu, pokiaľ nie je známa jeho stupňovitosť a najmä suroviny, z ktorých bol vyrobený. 

Preto navrhujeme novelizovať ustanovenie § 253 ods. 1 Trestného zákona tak, že pojem „vo väčšom množstve“ navrhujeme nahradiť pojmom „v malom rozsahu“, čím by sa zosúladila aj terminológia (rozsah činu) používaná pre hľadiská na určenie škody, resp. rozsahu činu v zmysle § 125 ods. 1 Trestného zákona. V tom prípade by sa za „malý rozsah“ považoval únik na spotrebnej dani z liehu prevyšujúci sumu 266 eur. Pri aplikácii ustanovenia § 253 ods. 1 Trestného zákona v platnom znení sú totiž prípady neoprávnenej výroby a prechovávania liehu postihované aj pri väčších množstvách liehu väčšinou iba v priestupkovom konaní. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	A 	 	
GP SR 	42. K daňovým trestným činom všeobecne - nad rámec návrhu novely Trestného zákona 
Trváme na sprísnení trestných sadzieb pri trestných činoch daňových, nakoľko ide o špeciálny druh podvodu s negatívnym dopadom na štátny rozpočet a stav verejných financií, pričom trestné sadzby pri daňových trestných činoch sú vo viacerých prípadoch podstatne nižšie ako pri trestnom čine podvodu podľa § 221 Trestného zákona. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	N 	Rozporové konanie sa uskutočnilo dňa 14. augusta 2014. Materiál rieši požadované zvýšenie trestných sadzieb (viď bod 54,57,60,61 návrhu preloženého do MPK). Pripomienkujúci subjekt od pripomienky po diskusii ustúpil. Rozpor bol odstránený.  	
GP SR 	1. K čl. II - Všeobecne k inštitútu podozrivého 
Stotožňujeme sa so snahou vyriešiť nedostatok doterajšej právnej úpravy, keď sa podozrivé osoby pred vznesením obvinenia vypočúvali ako svedkovia, čo bolo nanajvýš pochybné a neefektívne, keďže tieto výpovede, hoci boli získané zákonným spôsobom, mohli byť využité iba ako podklad k vzneseniu obvinenia alebo k inému rozhodnutiu orgánov činných v trestnom konaní pred vznesením obvinenia. Problémom je, že kreovanie ďalšieho procesného postavenia medzi obvineným a svedkom spôsobí ďalšiu formalizáciu už aj tak preformalizovaného prípravného konania a trestného konania všeobecne. Navrhujeme zvážiť vypustenie procesného postavenia obvineného a vypustenie formálneho vznášania obvinenia vo forme uznesenia ako takého (prípadne aj formálneho začínania trestného stíhania). Pre vznášanie obvinenia vo forme uznesenia neexistuje žiadny rozumný dôvod, ak by sme chceli byť formalisti, postačil by len písomný „výťah“ z trestného oznámenia alebo realizačného návrhu policajta, v ktorom by bolo sumarizované konanie, z ktorého je osoba podozrivá s uvedením právnej kvalifikácie. 

Čo by skutočne prípravné konanie „spružnilo“, je kreovanie iba dvoch procesných postavení - svedka a podozrivého. Trestné konanie by sa začínalo podaním trestného oznámenia oznamovateľom, prípadne realizačným návrhom policajta. Osoba (osoby) označená za podozrivú by mala od prvého kontaktu s políciou priznané procesné postavenie podozrivého so všetkými právami, ktoré má dnes až od formálneho vznesenia obvinenia. 

Sfunkčnenie systému by nastalo minimálne v tom, že by sa odbúrali v podstate tri prípravné konania – pred začatím trestného stíhania „vo veci“, po začatí trestného stíhania „vo veci“ a po vznesení obvinenia, počas ktorých sa vyprodukuje množstvo „papierových“ úkonov a dookola sa vypočúvajú tie isté osoby a výsluchy sú napriek tomu pred súdom často nepoužiteľné ako dôkaz. Z toho vzniká dojem (nie je to len dojem, ale je to skutočnosť), že právo chráni obvineného a odrádza poškodeného od občianskej zodpovednosti a pomoci orgánom štátu pri usvedčovaní a postihovaní trestnej činnosti. Po vykonaní vyšetrovania policajtom by v prípade, ak by bol policajt názoru, že vo veci treba podať obžalobu (alebo uzavrieť dohodu, stíhanie podmienečne zastaviť, uzavrieť zmier), by bol spis predložený prokurátorovi, ktorý by o tom rozhodoval v podstate v tom istom režime ako doteraz. V prípade, ak by bol akýkoľvek dôvod na zastavenie trestného stíhania, rozhodol by o tom policajt s tým, že na základe žiadosti poškodeného by prokurátor takéto rozhodnutie preskúmal. Ďalším prínosom by bolo, že prokurátor by sa nemusel zaoberať napr. formálnym dozorovaním „prerušených“ vecí, formálnym zamietaním sťažností proti uzneseniu o vznesení obvinenia a mohol by sa plne venovať tomu, čo má robiť – trestnému stíhaniu páchateľov trestných činov. 

Ďalším prínosom by bolo, že by odpadol problém so žalobami na náhradu škody pre vznesenie obvinenia, čo je už slovenská špecialita ad absurdum. Samozrejme všetky súvisiace detaily by bolo podrobne premyslieť, ale v zásade sa tento systém uplatňuje už aj v Slovenskej republike – v konaní o priestupkoch. Nevidíme dôvod, prečo by to nebolo možné realizovať v trestnom konaní. Podobný systém bez formálneho vznášania obvinenia funguje aj v iných európskych štátoch (Nemecko, a hlavne Fínsko), kde by bolo vhodné hľadať správnu inšpiráciu (prípadne aj vo forme stáže členov príslušných rekodifikačných komisií). Inak budú vznikať len nové formality, naďalej znižujúce funkčnosť trestného procesu. 

Samotný problém bipartície procesného postavenia páchateľa v prípravnom konaní (podozrivý – obvinený) sa prejavil už aj v navrhovanom znení § 33 ods. 3 (katalóg práv podozrivého). Stále nejde o plné práva, ktoré má obvinený a výpoveď podozrivého možno bude procesne použiteľná, ale vždy bude nutné „prepočúvať“ svedkov aj podozrivého po vznesení obvinenia. Prečo nepriznať podozrivému plné práva už od prvého kontaktu s políciou a odbúrať nadbytočné procesné postavenie obvineného (=„naozaj“ podozrivého)? 

Napriek tomu, že Trestný poriadok upravoval na niektorých miestach inštitút podozrivého, absentovala definícia tohto procesného postavenia a úprava súvisiacich otázok. Predložený návrh síce definuje postavenie podozrivého, nezaoberá sa však zodpovedajúcim spôsobom a systematicky všetkými súvisiacimi otázkami, najmä: 

a) Nerieši moment, kedy osoba prestáva byť podozrivým (napríklad, že osoba sa považuje za podozrivého do vznesenia obvinenia alebo do oznámenia toho, že pominuli dôvody, ktoré viedli k podozreniu); Trestný poriadok je prísne formalizovaný, a preto by bolo potrebné ustanoviť aj to, kedy osoba z procesného hľadiska prestáva byť podozrivou. V definičnom ustanovení § 33 ods. 7 Trestného poriadku síce je uvedená povinnosť informovať podozrivú osobu, ak pominú dôvody, ktoré viedli k podozreniu, avšak neustanovuje sa presne moment, kedy sa osoba prestáva považovať za podozrivú. Ako sa bude postupovať, ak sa osoba bude aj naďalej domáhať práv podozrivého? 
b) Vychádzajúc z definície podozrivého možno konštatovať, že podozrivou môže byť osoba aj pred začatím trestného stíhania a v tomto štádiu môže byť vypočutá. Následne môže byť ako podozrivá vypočúvaná táto osoba po začatí trestného stíhania a napokon, po vznesení obvinenia, bude vypočutá opäť, tento raz ako obvinená. Na jednej strane sa síce odstráni stav, keď osoba podozrivá zo spáchania trestného činu bola vypočúvaná ako svedok, na strane druhej však môže dochádzať ku komplikáciám a predlžovaniu trestného konania. Je otázne, do akej miery bude napríklad možné použiť výsluch podozrivého pred začatím trestného konania v konaní pred súdom, novela to nerieši. Je tiež nejasné, či a ako bude možné dôkaz - výsluch podozrivého – vykonávať na hlavnom pojednávaní, či prichádza do úvahy konfrontácia obžalovaného s jeho výpoveďou ako podozrivého a pod. Dôvodová správa uvádza, že výsluch podozrivého v štádiu po začatí trestného stíhania vo veci bude použiteľný ako plnohodnotný procesný úkon, napr. aj na konfrontáciu s neskoršími výpoveďami osoby v procesnom postavení už obvineného. 
c) Bude potrebné v prípade vykonania úkonov po začatí trestného stíhania, v ktorom vystupuje osoba v procesnom postavení podozrivého, opakovať tieto úkony po vznesení obvinenia? 
d) Nie je napríklad riešené v § 69 ods. 1 Trestného poriadku nazeranie podozrivého do vyšetrovacieho spisu. 
e) Nie je riešené vyšetrenie duševného stavu podozrivého (Trestný poriadok rieši vyšetrenie duševného stavu obvineného a svedka). Ako sa bude postupovať v prípade, ak bude potrebné vyšetriť duševný stav podozrivého? 
f) Akým spôsobom a na akú adresu sa budú podozrivému doručovať písomnosti? Nemali by byť podmienky totožné s doručovaním obvinenému a poškodenému? 
g) Existujú dôvody, pre ktoré nie je možné vykonať konfrontáciu medzi svedkom a podozrivým, resp. ktoré bránia účasti podozrivého na vyšetrovacích úkonoch, rekonštrukcii, prípadne možnosti podať žiadosť o preskúmanie postupu policajta a pod., keďže v týchto ustanoveniach podozrivý nefiguruje a pod.? 
h) V prípade, ak sú podozrivému poskytované podobné práva ako obvinenému, nestráca sa význam formálneho vznesenia obvinenia a s tým súvisiacich postupov? 

Vyššie uvedené otázky a pochybnosti vedú ku konštatovaniu, že postavenie podozrivého vyžaduje analýzu a následnú komplexnú úpravu v Trestnom poriadku. Navrhovanú právnu úpravu považujeme za nedostatočnú. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	ČA 	Po vyhodnotení všetkých pripomienok predkladateľ od návrhu osobitnej úpravy podozrivého ustúpil bez náhrady.  	
GP SR 	2. K čl. II bodu 2 (§ 2 ods. 11) 
Odporúčame upraviť novelizačný bod tak, aby bolo jednoznačné, že slová sa majú pripojiť na konci druhej vety. 
 	O 	A 	 	
GP SR 	3. K čl. II bodu 4 /§ 10 ods. 8 písm. e)/ 
Odporúčame vložiť slová „spáchaných v súvislosti s výkonom služby“. Spojenie „výkon štátnej služby“ je nenormatívne, aj v zákone č. 4/2001 Z. z. o Zbore väzenskej a justičnej stráže v znení neskorších predpisov sa používa spojenie „výkon služby“. 
 	O 	A 	 	
GP SR 	5. K čl. II bodu 5 (§ 10 ods. 13) 
Odporúčame slovo „podozrivý“ nahradiť slovom „podozrivým“ (gramatická úprava textu) a slová „vtedy, ak“ nahradiť slovami „potom, čo“. 	O 	A 	 	
GP SR 	6. K čl. II bodu 7 (§ 10 ods. 23) 
Odporúčame precizovať novelizačný bod vzhľadom k tomu, že v prvej vete § 10 ods. 23 je slovo „záznam“ použité v troch prípadoch a v rôznych tvaroch. 
 	O 	A 	 	
GP SR 	7. K čl. II bodu 8 /§ 14 písm. j)/ 
Navrhujeme vypustenie tohto novelizačného bodu, ktorý navyše vôbec nie je premietnutý ani do prechodných ustanovení, z čoho je zrejmé, že navrhovateľ sa nezamýšľal nad počtom a procesnými dôsledkami vo veciach, v ktorých bude prebiehať konanie ku dňu nadobudnutia účinnosti navrhovaného zákona. Navrhujeme zvážiť presunutie § 14 do samostatného odseku v § 16 upravujúceho vecnú príslušnosť súdov a primerane upraviť novelizačný bod 9. 

Odôvodnenie: 
Nevidíme vecné dôvody pre to, aby sa vecná príslušnosť Špecializovaného trestného súdu rozšírila aj o „obzvlášť závažné zločiny spáchané organizovanou skupinou“. Ak by sa takáto zmena mala zvažovať, bolo by potrebné poznať, ako sa dotkne zaťaženosti dotknutých orgánov, aký bol za posledných päť rokov počet vecí ročne, ktorých by sa takáto zmena dotýkala (pri zohľadnení zvýšenia dolnej hranice trestnej sadzby pri obzvlášť závažnom zločine), ako aj to, či doterajšia úprava vecnej príslušnosti spôsobovala vážnejšie vecné problémy (napr. kompetenčné spory, ktoré implikovali prieťahy v konaní, časté zmeny vecnej príslušnosti a pod.). 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	A 	 	
GP SR 	8. K čl. II bodu 9 /§ 16 ods. 1 písm. b)/ 
Odporúčame v písmene b) vypustiť slovo „alebo“ a pripojiť ho na konci písmena a). 
 	O 	A 	 	
GP SR 	9. K čl. II bodu 11 (§ 19 ods. 2) 
Odporúčame slová „o najťažšom trestnom čine“ nahradiť slovami „o trestnom čine najprísnejšie trestnom“ v rámci zosúladenia s normatívnym textom používaným v Trestnom zákone (napr. § 41). 	O 	A 	 	
GP SR 	10. K čl. II bodu 12 (dôvodová správa) 
V dôvodovej správe navrhujeme v poslednej vete nahradiť slovo „nesúhlasí“ pojmom „súhlasí“. 
 	O 	A 	 	
GP SR 	11. K čl. II bodu 13 (§ 23 ods. 3) 
Úvodnú vetu navrhujeme preformulovať tak, že z nej bude vypustené slovné spojenie „dôležité dôvody“, tie sa totiž týkajú materiálneho základu rozhodnutia o delegácii a nie samotného návrhu, u ktorého je priliehavejšie hovoriť len o odôvodnení. 

Taktiež odporúčame za slovom „byť“ vypustiť slovo „riadne“, nakoľko zákon pri ustanovení všeobecných náležitostí určitého právneho úkonu (v danom prípade návrhu na odňatie a prikázanie veci) nerozlišuje medzi „odôvodnením“ a „riadnym odôvodnením“. Pri hodnotení obsahu konkrétneho odôvodnenia podľa ustanovených náležitostí, ktoré má spĺňať, už je možné hodnotiť, či príslušný úkon bol „riadne“ (v zmysle ustanovených kritérií) odôvodnený, preto druhý výskyt slova „riadne“ v tretej vete navrhovaného ustanovenia navrhujeme ponechať. 
 	O 	A 	 	
GP SR 	12. K čl. II bodu 15 (§ 24 ods. 4) 
Vzhľadom na to, že v praxi sa nezriedka vyskytujú situácie výnimiek z príslušnosti prokurátora, kedy na základe opatrenia vydaného podľa § 51 zákona o prokuratúre vykonávajú prokurátori z obvodu jedného krajského súdu pôsobnosť prokurátora vo veciach, kde je daná vecná a miestna príslušnosť viacerých okresných súdov v obvode (obvodoch) iného krajského súdu (napr. prokurátor Krajskej prokuratúry Banská Bystrica na základe výnimky určenej generálnym prokurátorom Slovenskej republiky koná vo veci, kde je daná príslušnosť Okresného súdu Bratislava I a Okresný súd Trnava), navrhujeme upraviť vetu za bodkočiarkou tak, že „ak je takých súdov viac, úkony vykonáva súd, na ktorý prokurátor, ktorý vo veci koná, podal príslušný návrh“. 
 	O 	A 	 	
GP SR 	13. K čl. II bodu 16 (§ 24 ods. 5) 
Odporúčame slová „o vzatí“ nahradiť slovami „na vzatie“. Taktiež odporúčame slová „v uznesení o vznesení obvinenia“ nahradiť slovami „v návrhu na vzatie do väzby“, vzhľadom na to, že právne posúdenie skutku uvedeného v uznesení o vznesení obvinenia sa môže v priebehu prípravného konania zmeniť a prokurátor podávajúci návrh na vzatie obvineného do väzby je dominus litis prípravného konania vrátane určenia právnej kvalifikácie stíhaného skutku. Navrhované znenie vôbec nezohľadňuje to, že v priebehu trestného konania pred podaním návrhu na vzatie obvineného do väzby môže dôjsť k zmene právnej kvalifikácie postupom podľa § 206 ods. 6, rozhodnutím prokurátora podľa § 230 ods. 2 písm. e) alebo rozhodnutím prokurátora o sťažnosti podanej proti uzneseniu o vznesení obvinenia. 	O 	A 	 	
GP SR 	14. K čl. II bodu 17 (§ 28 ods. 5) 
Navrhovaný text prvej vety § 28 ods. 5 je nezrozumiteľný. Navrhujeme text preformulovať takto: „Podozrivému alebo obvinenému, ktorému bola obmedzená osobná sloboda, sa poskytne preklad písomného poučenia o právach zadržanej a zatknutej osoby podľa § 87a.“. 
 	O 	A 	 	
GP SR 	15. K čl. II bodu 18 (§ 31 ods. 3) 
Navrhovaným doplnením znenia § 31 ods. 3 vznikne spojenie „sa v prejednávanej veci zúčastnil na rozhodovaní v preskúmavanom rozhodnutí“, čo je nenormatívne vyjadrenie, ktoré je navyše gramaticky, štylisticky i logicky nezrozumiteľné až zmätočné - „rozhodovanie v rozhodnutí“. Odporúčame upraviť navrhovaný text v súlade so sledovaným cieľom uvedeným v dôvodovej správe k tomuto bodu, s ktorým je možné súhlasiť. 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil. Návrh považuje za dostatočné zrozumieteľný a súladný so zámerom uvedeným v dôvodovej správe.  	
GP SR 	20. K čl. II bodu 21 (§ 33 ods. 6) 
Odporúčame slová „Ak je podozrivý cudzím štátnym príslušníkom“ nahradiť slovami „Ak je podozrivým cudzí štátny príslušník“ (zjednotenie s navrhovaným znením § 34 ods. 6). 
 	O 	A 	 	
GP SR 	23. K čl. II bodu 32 (§ 87a) 
Odporúčame do navrhovaného znenia ustanovenia § 87a premietnuť čl. 3 ods. 2 smernice, podľa ktorého sú členské štáty povinné zabezpečiť, aby sa informácie poskytnuté podľa odseku 1 (informácie o právach obvineného a podozrivého) podali v jednoduchej a prístupnej forme, ústne alebo písomne, pričom sa prihliada na akékoľvek konkrétne potreby podozrivých zraniteľných osôb alebo obvinených zraniteľných osôb. Smernica v prílohách I a II obsahuje orientačný vzor písomného poučenia o právach v súvislosti so zatknutím, resp. o právach pri konaniach na základe európskeho zatykača. V zmysle uvedeného odporúčame upraviť navrhované znenie tak, aby podozrivý a obvinený dostal od orgánov činných v trestnom konaní krátke a zrozumiteľné poučenie, nie niekoľko strán citácií paragrafov z Trestného zákona a Trestného poriadku, ktorým nebude rozumieť. 
 	O 	A 	 	
GP SR 	24. K čl. II bodu 34 (§ 97 ods. 4) 
Navrhujeme vypustiť slová „jadrový alebo iný obdobný rádioaktívny materiál“ a za slovo „látky“ navrhujeme vložiť slová „vysokorizikové biologické agensy a toxíny“. 

Odôvodnenie: 
Pojem „jadrový alebo iný obdobný rádioaktívny materiál“ navrhujeme vypustiť z dôvodu, že zničiť uvedený materiál je fyzikálny a technický nezmysel. Konzultáciou s odborníkmi Úradu jadrového dozoru Slovenskej republiky bolo zistené, že jadrové a ani rádioaktívne materiály nie je možné fakticky zničiť. Je možné ich len bezpečné skladovať. Zničenie týchto materiálov je možné len štiepnou reakciou (jadrový výbuch), ktorá by však vyvolala vznik iných jadrových a rádioaktívnych materiálov, ktoré by boli ešte nebezpečnejšie ako tie pôvodné. Z tohto dôvodu je potrebné tieto materiály z návrhu vypustiť. Súčasne do textu navrhujeme doplniť pojem „vysokorizikové biologické agensy a toxíny“, pri ktorých je plne odôvodnené takýto materiál zničiť, aby nepredstavoval hrozbu pre život a zdravie obyvateľstva. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	A 	 	
GP SR 	25. K čl. II bodu 35 (§ 97 odsek 5) 
Navrhujeme slovo „prokurátor“ nahradiť pojmom „orgán činný v trestnom konaní“. Prenesenie rozhodovania o zničení niektorých zaistených vecí na prokurátora nemá žiadne procesné opodstatnenie a takáto potreba nevyplýva ani z dôvodovej správy. Prokurátor uznesenie policajta o zničení veci i doposiaľ preskúmaval v rámci svojich dozorových povinností a v prípade jeho neopodstatnenosti či nezákonnosti ho zrušil podľa § 230 ods. 2 písm. e) Trestného poriadku. Rozhodovanie prokurátora o zaistených veciach zároveň spôsobí zdržanie konania v prípade, ak bude jeho rozhodnutie napadnuté opravným prostriedkom, nakoľko o tomto bude musieť rozhodovať nadriadený prokurátor. 
 	O 	A 	 	
GP SR 	26. K čl. II bodu 41 (§ 114 ods. 4) 
Odporúčame slová „v rozsahu skutočností významných pre trestné konanie“ nahradiť slovami „v súlade s účelom trestného konania“. 

Odôvodnenie: 
Pri vyhotovovaní obrazových, zvukových alebo obrazovo-zvukových záznamov vykonávaných príslušným útvarom Policajného zboru často nie je predvídateľný sled udalostí, ktoré budú zaznamenávané, v dôsledku čoho by dodržanie pôvodne navrhovaného kritéria bolo veľmi často nevykonateľné. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou v tomto štádiu nestotožnil. Ide o návrh pracovnej skupiny, v ktorej mal pripomienkujúci subjekt svojho zástupcu. 	
GP SR 	27. K čl. II bodu 45 (§ 116 ods. 1) 
Trváme na zmene ustanovenia tak, ako to bolo akceptované v komisii Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky pre novelu Trestného zákona a Trestného poriadku. Konkrétne v § 116 ods. 1 v prvej vete trváme na nahradení slovného spojenia „pre úmyselný trestný čin“ slovným spojením „pre trestný čin, ktorým bola spôsobená ťažká ujma na zdraví alebo smrť, pre úmyselný trestný čin, na ktorý zákon ustanovuje trest odňatia slobody s hornou hranicou trestnej sadzby najmenej tri roky“. 

Návrh v porovnaní s platným ustanovením § 116 ods. 1 precíznejšie upravuje podmienky použitia predmetného inštitútu, pričom dopĺňa podmienku proporcionality. Ani pôvodne navrhovaná úprava však neprikladá žiadny význam povahe a závažnosti trestného činu, pre ktorý sa vedie trestné stíhanie. Je teda otázne, či možno pri kolízii verejného záujmu na predchádzaní a postihovaní trestných činov a základného práva na informačné sebaurčenie priznať verejnému záujmu vždy prednosť. Bolo by vhodné, aby zákonodarca určil, v prípade ktorých trestných činov tento verejný záujem prevažuje, pričom by sa mala zohľadniť závažnosť trestného činu danú jednak následkom na živote a zdraví alebo výškou trestnej sadzby. 

V tej súvislosti poukazujeme aj na uznesenie Ústavného súdu Slovenskej respubliky sp. zn. PL. ÚS 10/2014 z 23. apríla 2014 zverejneným pod č. 128/2014 Z. z., ktorým bola pozastavená účinnosť § 58 ods. 5 až ods. 7 a § 63 ods. 6 zákona č. 351/2011 Z.z. o elektronických komunikáciách v znení neskorších predpisov. Predmetom konania ústavného súdu v tejto veci je posúdenie súladu uvedených ustanovení, ako aj platného znenia ustanovenia § 116 ods. 1 Trestného poriadku a § 76a ods. 3 zákona č. 171/1993 Z. z. o Policajnom zbore v znení neskorších predpisov s čl. 13 ods. 4, čl. 16 ods. 1, čl. 19 ods. 2 a 3, čl. 22 a čl. 26 Ústavy Slovenskej republiky, čl. 7 ods. 1, čl. 10 ods. 2 a 3, čl. 13 a čl. 17 Listiny základných práv a slobôd, čl. 8 a čl. 10 Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd a čl. 7, čl. 8, čl. 11 a čl. 52 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie. 

Pri navrhnutí hranice závažnosti trestného činu bol vzatý do úvahy záujem na ochrane ľudského života a zdravia pred vážnym poškodením a pri navrhnutí hranice troch rokov bola vzatá do úvahy trestná sadzba pri úmyselných trestných činoch rozširovania detskej pornografie podľa § 369 ods. 1, neposkytnutia pomoci podľa § 178, (napr. pri úteku vodiča z miesta dopravnej nehody), obmedzovania osobnej slobody podľa § 183 ods. 1 Trestného zákona, pri ktorých môže byť lokalizácia počítača alebo mobilného telefónu dôležitým dôkazom tak v prospech, ako i v neprospech páchateľa a pri ktorých záujmy chránené Trestným zákonom prevyšujú nad záujmom na ochrane práva na ochranu osobných údajov, ktoré je súčasťou práva na rešpektovanie súkromného života zakotveného v článku 7 Charty základných práv Európskej únie. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	A 	 	
GP SR 	28. K čl. II bodu 45 (§ 116 ods. 5) 
Odporúčame slovo „Ustanovenie“ nahradiť slovom „Ustanovenia“. 
 	O 	A 	 	
GP SR 	30. K čl. II bodu 51 (§ 121 ods. 5) 
Odporúčame nasledovné znenie druhej vety odseku 5: „O takomto postupe rozhodne orgán, ktorý úkon nariadil, o čom vopred upovedomí obvineného.“. 
Navrhovaná úprava je nedostatočná z dôvodu, že nedefinuje, kto môže (ale nemusí) takýto postup nariadiť. Navrhovanou úpravou sa tiež odstránia praktické problémy spočívajúce v tom, že v praxi existujú pokusy o vyhotovovanie záznamov stranami konania, ktorým zákon takúto činnosť nezakazuje. Primerane navrhujeme upraviť text návrhu aj v bode 54. 
 	O 	A 	 	
GP SR 	31. K čl. II bodu 53 (§ 128 ods. 2) 
Odporúčame použiť obdobnú konštrukciu druhej vety ako pri § 121 ods. 5, vypustiť slová „v predvolaní“ a za slovo „svedok" vložiť slovo „vopred". 
 	O 	N 	Ide o ustálenú konštrukciu v Trestnom poriadkiu, viď napr. § 120 ods. 1 TP. 	
GP SR 	32. K čl. II bodu 58 (§ 171 ods. 4) 
Vzhľadom na navrhovanú zmenu odporúčame predložku „o“ nahradiť predložkou „na“. 
 	O 	A 	 	
GP SR 	33. K čl. II bodu 60 (§ 183 ods. 3) 
Odporúčame slová „výkonu alebo“ nahradiť slovami „výkonu trestu odňatia slobody, proti výroku o“ a slová „niektorý z týchto výrokov nadobudol právoplatnosť a bol vykonaný“ nahradiť slovami „výrok napadnutý odvolaním nadobudol právoplatnosť a bol vykonaný“. 
 	O 	A 	 	
GP SR 	34. K čl. II bodu 60 (§ 183 ods. 4) 
Odporúčame vložiť čiarku za slovo „opatrení“ a za slovo „dohľadu“. 
 	O 	A 	 	
GP SR 	35. K čl. II bodu 64 (§ 196 ods. 1) 
Zásadne nesúhlasíme s obligatórnym vydávaním písomných potvrdení o podaní trestného oznámenia, ktoré by navyše malo obsahovať aj základné skutkové okolnosti oznámeného trestného činu. V praxi nie sú neobvyklé trestné oznámenia v rozsahu niekoľko desiatok, či sto strán, ktoré obsahujú tvrdenia o viacerých trestných činoch, sú často ťažko zrozumiteľné, preto navrhovaná požiadavka - uviesť v potvrdení základné skutkové okolnosti oznámeného trestného činu, nezodpovedá kritériu proporcionality. Podanie trestného oznámenia vo všeobecnosti vie oznamovateľ dokladovať podacím lístkom alebo prijímacou pečiatkou orgánu, kam ho podal. V doterajšej praxi prokuratúry sa doposiaľ nikto nedomáhal potvrdenia takéhoto charakteru, preto sa nedomnievame, že by novela daného ustanovenia plnila spoločenskú objednávku. Dôvodová správa k tomuto bodu návrhu je vágna. O spôsobe vybavenia trestného oznámenia je oznamovateľ písomne upovedomovaný aj podľa doterajších ustanovení Trestného poriadku. Trestných oznámení sú v rámci celého Slovenska ročne tisíce a v prípade, že ide o oznámenie písomné (takých je drvivá väčšina), nová povinnosť zasielania potvrdení si vyžiada aj nemalé náklady z titulu poštovného. Ak teda z nejakých dôvodov je nevyhnutné zaviesť inštitút potvrdení, navrhujeme, aby sa tieto vydávali len v prípade, ak o to oznamovateľ požiada. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	ČA 	Vec prerokovaná na rozporovom konaní s pripomienkujúcim subjektom. Bolo dosiahnuté kompromisné znenie návrhu a to tak, že slová "skutkové okolnosti" sa nahradia slovami "skutočnosti trestného oznámenia".  	
GP SR 	36. K čl. II bodu 64 (§ 196 ods. 1) 
Odporúčame za slová „prijatí trestného oznámenia“ doplniť slová „vecne a miestne príslušným policajtom alebo prokurátorom“. 

Odôvodnenie: 
Uvedené doplnenie by malo za následok počítanie poriadkovej lehoty 30-tich dní na rozhodnutie o podanom trestnom oznámení od momentu doručenia trestného oznámenia vecne a miestne príslušnému policajtovi alebo prokurátorovi. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil.  	
GP SR 	37. K čl. II bodu 68 /§ 200 ods. 2 písm. a)/ 
Navrhujeme písmeno a) vypustiť. 

Odôvodnenie: 
V praxi dochádza k zbytočným prieťahom v menej závažných veciach v dôsledku neefektívneho a vecne neopodstatneného presunu „veci“ vyšetrovateľovi z povereného príslušníka napríklad na základe toho, že osoba bola vzatá do väzby alebo nastúpila do výkonu trestu. Po vecnej stránke a z hľadiska právnej kvalifikácie ide pritom o stále tú istú vec, ktorú už mal poverený príslušník naštudovanú, ktorú musí po odovzdaní veci nanovo študovať vyšetrovateľ. Dochádza tak najmä vo väzobných veciach k zbytočným prieťahom (po vzatí do väzby sa vec odstupuje vyšetrovateľovi, pričom tá ide do „pošty“, potom musí byť pridelená nadriadeným konkrétnemu vyšetrovateľovi atď.). 
 	O 	N 	Pripomienka ide nad rámec návrhu pričom jej akceptovanie si vyžaduje ďalšie prerokovanie s dotknutým rezortom čo ide nad rámec a možnosti pripomienkového konania.  	
GP SR 	38. K čl. II bodu 70 (§ 202 ods. 2) 
Odporúčame novelizačný bod vypustiť. 
Odôvodnenie: 
Ide o nesystémové opatrenie. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou v tomto štádiu nestotožnil. Ide o návrh pracovnej skupiny, v ktorej mal pripomienkujúci subjekt svojho zástupcu. 	
GP SR 	39. K čl. II bodu 72 (§ 206 ods. 2) 
Odporúčame za slovo „podľa“ vložiť slová „štvrtého až“, nakoľko aj úkony uvedené v štvrtom a piatom diele môžu byť dôvodom na odloženie vydania uznesenia o vznesení obvinenia. 	O 	A 	 	
GP SR 	40. K čl. II bodu 74 (§ 211 ods. 1) 
Odporúčame vypustiť slová „trestný čin“ ako nadbytočné. 
 	O 	A 	 	
GP SR 	41. K čl. II bodu 75 a 76 všeobecne 
Pri uvádzaní nového Trestného poriadku č. 301/2005 Z. z. bol prezentovaný zámer, že prípravné konanie má byť rýchle a efektívne slúžiace na vyhľadanie dôkazov a kontradiktórnosť sa má naplno rozvinúť v konaní pred súdom. Teraz tento zámer už otvorene opúšťame a kreujeme kontradiktórne prípravné konanie. Netvrdíme, že doterajšie znenie § 213 bolo ideálne, ale navrhovaná úprava § 213 bude ojedinelá aj v rámci EÚ (niečo podobné má možno Poľsko - § 171 ods. 2 poľského Trestného poriadku). 

Logika, ktorá je za celým navrhovaným znením § 213, je podľa nás zrejmá: Prehoďme „horúci zemiak“ zo súdov na políciu, aby súdy nemuseli odročovať. Je potrebné si ujasniť, čo je cieľom novely. Ak je cieľom skrátiť dĺžku len súdneho konania, potom treba navrhované znenie uvítať. Súdom bude predložený celý „kontradiktórny“ spis, ktorý v prípade akéhokoľvek problému môžu prečítať a vec skončiť. Ak je však cieľom skrátiť dĺžku trestného konania ako takého, potom navrhované znenie nič nerieši, len spôsobí ešte väčšie problémy v prípravnom konaní – napr. v skupinových veciach, ak je obvinený alebo svedok v cudzine a podobne. Dokonca je možné predpokladať, že táto úprava tak napokon spôsobí predĺženie priemernej dĺžky trestného konania ako takého a dotkne sa nepriaznivo aj účelu trestného konania. Táto úprava bude musieť byť aplikovaná v každej trestnej veci, v ktorej bude vznesené obvinenie (teda aj v tých, ktoré sú v súčasnosti riešené odklonmi), nielen vo veciach, kde súd v konečnom dôsledku rozhoduje o podanej obžalobe. Je potrebné si uvedomiť, že policajt musí v prípravnom konaní postupovať inak ako súd na hlavnom pojednávaní. Policajt bude musieť každého jedného obvineného upovedomiť o výsluchu každého jedného svedka – ak by to nespravil (hoci by aj išlo o nepodstatného svedka), obžaloba bude súdom odmietnutá z dôvodu porušenia práva na obhajobu. Naproti tomu súd predvoláva obžalovaného na „pojednávacie“ dni a nie je mu povinný oznamovať, ktorý svedok bude kedy vypočutý. Tým chceme povedať, že navrhovaná úprava oveľa viac zaťaží policajta ako v súčasnosti súd. 

Je potrebné si uvedomiť, že nemožnosť zabezpečiť prítomnosť svedkov pred súdom je len časťou prieťahov v konaní. Podstatná časť dĺžky konaní je zapríčinená práve preformalizovaním celého procesu, teda aj tým, čo uvádzame vyššie. Taktiež je nutné si klásť otázku, ako súdy riešia neprítomnosť svedkov a obžalovaných – ako často sú im ukladané pokuty, ako často sú reálne vymáhané, ako často je využívané zabezpečenie svedka v zmysle § 88 Tr. por., ako často je reálne preskúmavaná dôvodnosť práceneschopnosti a pod. 

Navrhovaná úprava je protichodná; na jednej strane priznáva obvinenému také práva, ktoré idú značne nad štandard práv priznaných Dohovorom (právo účasti na každom výsluchu svedka), na druhej strane obmedzuje princíp bezprostrednosti a ústnosti súdneho konania, keď súd sám by mal zhodnotiť správanie svedka a jeho odpovede na otázky obhajoby. Takáto úprava obchádza a dezinterpretuje judikatúru ESĽP k čl. 6 ods. 3 písm. d) Dohovoru štýlom: radšej si výpoveď svedka „poistíme“ už v prípravnom konaní, hoc aj len formálnym upovedomením obvineného, aby sme ju potom mohli v konaní pred súdom prečítať bez väčších problémov (§ 263 ods. 3 Tr. por. – bod 88 novely). Takýto prístup len ťažko možno odôvodniť snahou zabezpečiť záruky spravodlivého procesu. 

O nedomyslenosti tejto úpravy svedčí aj pomerná strohosť a povrchnosť dôvodovej správy v citovanej časti: Z rozhodovacej činnosti Európskeho súdu pre ľudské práva vyplýva, že obvinenému musí byť v trestnom stíhaní aspoň raz reálne umožnená prítomnosť pri výsluchu svedka s možnosťou svedka vypočúvať alebo dať vypočúvať. Je to právo obvineného (čl. 6 ods. 3 písm. d) Dohovoru), ktoré môže, ale nemusí využiť. Rozhodujúce je, aby o tomto úkone, ktorý orgán činný v trestnom konaní mieni na hlavnom pojednávaní eventuálne použiť prečítaním v dôsledku neprítomnosti svedka, bol obvinený resp. i jeho obhajca riadne upovedomený. 

K tomuto argumentačnému podkladu navrhovanej úpravy je možné vzniesť nasledujúce výhrady: 
Do rozhodnutia Veľkej komory ESĽP vo veci Al Khawaja a Tahery proti Spojenému kráľovstvu z 15. 12. 2011 platil (tiež s určitými odchýlkami) všeobecný princíp v rozhodovacej činnosti ESĽP vo vzťahu k právu kritickej výpovede svedka, ktorý súd štandardne vo svojich rozhodnutiach formuloval tak, že (v ďalšom texte uvedieme v angličtine znenie odsekov 100 až 102 o výklade prístupu súdu k právu na obhajobu v zmysle čl. 6 ods. 3 písm. d) Dohovoru z rozhodnutia ESĽP vo veci Caka proti Albánsku, ide o formuláciu, ktorú ESĽP používal štandardne v relevantných rozhodnutiach): 

1. The Court reiterates at the outset that the admissibility of evidence is primarily governed by the rules of domestic law and that, as a rule, it is for the national courts to assess the evidence before them. The Court's task under the Convention is not to give a ruling on whether statements of witnesses were properly admitted as evidence, but rather to ascertain whether the proceedings as a whole, including the way in which evidence was taken, were fair (see the Balliu judgment, cited above, § 42). 

2. The evidence must normally be produced at a public hearing, in the presence of the accused, with a view to adversarial argument. There are exceptions to this principle, but they must not infringe the rights of the defence. As a general rule, paragraphs 1 and 3 (d) of Article 6 require that the defendant be given an adequate and proper opportunity to challenge and question a witness against him, either when he makes his statements or at a later stage of the proceedings (see Lüdi v. Switzerland, 15 June 1992, § 47, Series A no. 238, and Van Mechelen and Others v. the Netherlands, 23 April 1997, § 51, Reports 1997 III). It is normally for the national courts to decide whether it is necessary or advisable to hear a particular witness. Article 6 § 3 (d) does not require the attendance and examination of every witness on the accused's behalf: its essential aim, as indicated by the words “under the same conditions”, is a full “equality of arms” in the matter (see, for example, Polufakin and Chernyshev v. Russia, no. 30997/02, § 205, 25 September 2008). 

3. Under certain circumstances it may be necessary for the courts to have recourse to statements made during the criminal investigation stage. If the accused had sufficient and adequate opportunity to challenge such statements, at the time they were taken or at a later stage of the proceedings, their use does not run counter to the guarantees of Article 6 §§ 1 and 3 (d). The rights of the defence are restricted to an extent that is incompatible with the requirements of Article 6 if the conviction is based solely, or in a decisive manner, on the depositions of a witness whom the accused has had no opportunity to examine or to have examined either during the investigation or at trial (see Vozhigov v. Russia, no. 5953/02, § 51, 26 April 2007; Luca v. Italy, no. 33354/96, § 40, ECHR 2001 II; and Solakov v. “the former Yugoslav Republic of Macedonia”, no. 47023/99, § 57, ECHR 2001 X). 

Preložením citovaných častí z rozhodnutí ESĽP je možné dospieť k nasledujúcim záverom: 
- prípustnosť dôkazov sa riadi vnútroštátnym právom a je na vnútroštátnych súdoch, aby zhodnotili dôkazy pred nimi vykonané, 
- dôkazy sa normálne majú vykonať na verejnom pojednávaní, za prítomnosti obvineného a s prihliadnutím na kontradiktórnu povahu sporu. Z toho princípu existujú výnimky, ktoré ale nemôžu ohroziť práva obhajoby. Všeobecne platí, že odseky 1 a 3 písm. d) článku 6 vyžadujú, aby obžalovaný mal adekvátnu a vhodnú možnosť spochybniť svedkov a klásť svedkom otázky v momente, keď vypovedajú alebo v neskoršom štádiu konania, 
- za niektorých okolností môže byť pre súdy nevyhnutné, aby sa uchýlili k použitiu výpovedí počas vyšetrovacej fázy konania. Ak obvinený mal dostatočnú a adekvátnu možnosť spochybniť tieto výpovede, či už vtedy, keď boli urobené alebo neskôr, ich použitie sa neprieči zárukám čl. 6 ods. 1, 3 písm. d/. Práva obhajoby sú obmedzené v rozsahu, ktorý je nezlučiteľný s požiadavkami čl. 6 len vtedy, ak je odsúdenie výlučne alebo v rozhodujúcej miere (tzv. sole or decisive rule) na výpovediach svedka, ktorého obvineného nemohol vypočúvať alebo dať vypočuť či už počas vyšetrovania alebo súdneho pojednávania. 

V rozhodnutí Veľkej komory Al Khawaja a Tahery proti Spojenému kráľovstvu súd pravidlo výlučného alebo rozhodujúceho dôkazu modifikoval a za výnimočných okolností pripustil aj odsúdenie založené výlučne alebo do rozhodujúcej miery na výpovedi svedka, ktorého obvinený nemohol vypočúvať, ak boli poskytnuté osobitné procesné záruky. V súčasnosti už teda všeobecne neplatí téza z dôvodovej správy, že z rozhodovacej činnosti Európskeho súdu pre ľudské práva vyplýva, že obvinenému musí byť v trestnom stíhaní aspoň raz reálne umožnená prítomnosť pri výsluchu svedka s možnosťou svedka vypočúvať alebo dať vypočúvať, a to práve z dôvodu, že aj sám ESĽP výnimočne v záujme výkonu spravodlivosti odsúdenie založené na výpovedi nekontradiktórne vypočutého svedka a priori nevylučuje, aj keď vyžaduje osobitné procesné záruky. Táto téza však neplatila ani pred uvedeným prelomovým rozhodnutím ESĽP, keďže nepriznanie práva kritickej previerky výpovede svedka obvinenému sa považovalo za porušenie záruky spravodlivého procesu len vtedy, ak by išlo o výpoveď svedka, na ktorej by bolo odsúdenie založené výlučne alebo v rozhodujúcej miere. S citovanou tézou z dôvodovej správy teda nie je možné súhlasiť ani, ak prihliadneme k judikatúre spred rozhodnutia vo veci Al Khawaja a Tahery. V prvom rade z judikatúry vyplýva, že ESĽP stále uprednostňuje výpoveď svedka na verejnom pojednávaní súdu. Len za istých okolností ako výnimku pripúšťa prečítanie výpovede z prípravného konania, za predpokladu, že práva obhajoby boli rešpektované. Takýto prístup súdu má práve korene v tom, že v Európe existujú rôzne právne úpravy, všade však platí, že svedok má byť v zásade v prítomnosti obvineného, prípadne obhajcu vypočúvaný na verejnom súdnom pojednávaní. Navrhovaná právna úprava v § 213 Tr. por. činí z výnimky pravidlo. 
Povrchnosť argumentácie dôvodovej správy sa teda prejavila aj v tom, že úplne opomína pravidlo vytvorené judikatúrou ESĽP o tom, že porušenie práv obhajoby je možné konštatovať až vtedy, ak by bolo odsúdenie výlučne alebo do rozhodujúcej miery založené na výpovedi svedka, ktorého obvinený nemohol vypočúvať. Navrhovaná právna úprava „en bloc“ priznáva obvinenému aj obhajcovi právo na výsluchu každého svedka už v prípravnom konaní, pre čo neexistuje žiadny relevantný dôvod. 

Je zjavné, že navrhovaná právna úprava chráni súd, aby nemuseli byť pojednávania odročované. Jej skrytým cieľom môže byť záujem predísť situáciám, keď bude musieť byť obžalovaný oslobodený z dôvodu, že svedok, na ktorého výsluchu nebol prítomný v prípravnom, v konaní pred súdom odoprie vypovedať, resp. vypovedať z iného dôvodu nebude. Rozsah týchto prípadov je však len marginálny. Náklady tohto riešenia však budú obrovské, neprimerané jeho prínosu. Vzniknú nepredstaviteľné ťažkosti a aj ekonomické náklady pre orgány prípravného konania, napr. v skupinových veciach, vo veciach s cudzím prvkom, vo väzobných veciach a podobne. Pritom tieto ťažkosti budú vznikať ohľadne výsluchu každého jedného svedka, nielen svedkov podstatných, resp. rozhodujúcich, pri ktorých by teoreticky mohlo dôjsť ku skráteniu práv obhajoby v rozsahu nezlučiteľnom s Dohovorom. 

Je tiež ťažko sa nám stotožniť s filozofiou dôvodovej správy, konkrétne s vetou: „Rozhodujúce je, aby o tomto úkone, ktorý orgán činný v trestnom konaní mieni na hlavnom pojednávaní eventuálne použiť prečítaním v dôsledku neprítomnosti svedka, bol obvinený resp. i jeho obhajca riadne upovedomený.“. 
Skutočnosť, či obvinený má obhajcu, pritom nie je bez významu. Je možné citovať názor Bohumila Repíka (bývalý sudca ESĽP), že z judikatúry ESĽP sa zdá, že postačuje prítomnosť obhajcu, aby bolo možné považovať výsluch za vykonaný v súlade s článkom 6 ods. 3 písm. d) Dohovoru (Bohumil Repík, Evropská úmluva o lidských právech a trestní právo, s. 202). Tomuto názoru nasvedčuje aj rozhodnutie vo veci Verdam proti Holandsku (rozhodnutie o neprípustnosti sťažnosti č. 35253/97 zo dňa 31. 08. 1999). 

Je potrebné sa vystríhať pred chápaním uvedenej záruky spravodlivého procesu ako absolútnej záruky, čo navrhovaná právna úprava presne robí, opomínajúc nebezpečenstvo s tým spojené. V odbornej literatúre je možné stretnúť sa s názorom, podľa ktorého je zrejmé, že záruka práva na „testovanie“ výpovedí svedkov je relatívnou zárukou. Samotný fakt, že obžalovaný nemal možnosť klásť svedkovi otázky, nemôže spôsobiť neférovosť procesu, aj keď bol nakoniec odsúdený. Takéto absolútne pravidlo by spôsobilo neprimeranú prekážku výkonu spravodlivosti a otvorilo by dvere širokému zneužívaniu a sabotáži trestného konania (Stefan Trechsel, Sarah Summers, Human rights in criminal proceedings, 2006, s. 294). 

Štát by si mal zvážiť, či náklady navrhovaného riešenia neprevážia jeho prínos, ktorý bude len v tom, že sa zabráni oslobodzovaniu obžalovaných, ak podstatní svedkovia nebudú vypovedať v konaní pred súdom a v prípravnom konaní nebol o ich výsluchu upovedomený ani obhajca ani obvinený. Ako už bolo uvedené, rozsah týchto prípadov je len marginálny. Naviac v prípade, ak by došlo k oslobodeniu obžalovaného spod obžaloby len preto, že napr. jeho blízka osoba odoprela zákonne vypovedať, je otázne, či za takúto situáciu nesie zodpovednosť výlučne štát alebo je to aj zodpovednosťou tejto osoby. 

Tu je potrebné uviesť, že existuje aj flexibilné riešenie, ktoré podobný prínos môže zabezpečiť. Zrejme nemá zmysel argumentovať aj v tom smere, že aj samotná účasť obhajcov na úkonoch prípravného konania nie je v Európe bežným štandardom, preto sa obmedzíme len na samotného obvineného. Zo skúseností z medzinárodnej spolupráce v trestných veciach vyplýva, že v niektorých štátoch (napr. Rakúsko) je značne problematické dosiahnuť možnosť účasti čo i len obhajcu na výsluchu svedka v prípravnom konaní. Nie je nám celkom zrejmé, na akom podklade by sme žiadali ako dožadujúci štát o účasť samotného obvineného tak, ako by to ukladal § 213 ods. 1 Tr. por. Zároveň je otázne, akým spôsobom by bol v rámci nášho domáceho konania takýto úkon posúdený v prípade, že by bol vykonaný bez prítomnosti obvineného. 

Podľa nášho názoru je vhodné ustanovenie § 213 Tr. por. nastaviť tak, aby zodpovednosť za priznanie práva na kritickú previerku výpovede svedka už v prípravnom konaní bola na rozhodnutí policajta, resp. prokurátora, ktorý nesie zodpovednosť za „ustátie“ obžaloby na súde. Postačovala by jedna veta: „Policajt alebo prokurátor môže účasť obvineného na výsluchu svedka v prípravnom konaní umožniť vtedy, ak je dôvodný predpoklad, že dôležitého svedka nebude možné vypočuť v konaní pred súdom.“. Takéto riešenie by odstránilo aj doterajší nedostatok ustanovenia § 213 ods. 1 Tr. por. spočívajúci v tom, že na jednej strane je takýto postup fakultatívny (Policajt môže...) a na druhej strane je v ňom náznak obligatórnosti (Postupuje tak...). Tu je možné poukázať na to, že policajt, prokurátor ani súd nemôžu vedieť až do skončenia dokazovania na hlavnom pojednávaní, či uvedený svedok bude práve tým výlučným alebo rozhodujúcim dôkazom, avšak už v prípravnom konaní je o tom možné urobiť aspoň predbežný odhad. Prístup, ktorý činí z vyšetrovateľa a prokurátora „nesvojprávne“ osoby, ktoré by nevedeli posúdiť potrebu pripustenia účasti obvineného na úkonoch v prípravnom konaní je dosť vzdialený zásadám moderného a efektívneho trestného procesu. 

Koncipovať uvedené ako absolútne právo obvineného je veľmi nevhodné z dôvodov uvedených vyššie. 

Treba tiež upozorniť na to, že ak aj prijmeme navrhovanú filozofiu § 213 Trestného poriadku, jeho navrhované znenie trpí podstatnými nedostatkami: 
(1) Prečo sa používa slovo „povolí“ (a nie napr. priamo „umožní“), keď policajt je tak povinný urobiť? 
(2) Bude sa takto postupovať u každého obvineného a priori, ak aj má obhajcu, resp. nechce byť upovedomovaný o výsluchoch svedkov? 
(3) Odsek 1 a odsek 4 v § 213 Trestného poriadku sú rozporné, keďže z odseku 4 vyplýva, že úkon bude „zákonný“ a zápisnica bude môcť byť čítaná na hlavnom pojednávaní, ak bude upovedomený aspoň obhajca, avšak odsek 1 nerozlišuje medzi obvineným s obhajcom a bez neho. 
(4) Bude sa môcť obvinený svojho práva vzdať? Kedy má tak urobiť? Bude sa ho môcť vzdať „en bloc“ alebo len vo vzťahu k jednotlivému úkonu? 
(5) Bude sa napr. môcť obvinený, ktorý je stíhaný väzobne a má obhajcu úspešne domáhať svojej osobnej účasti na výsluchu svedka s odkazom na § 213 ods. 1 Trestného poriadku? 
(6) Bude musieť obvinený o svoju účasť na výsluchu svedka požiadať alebo bude upovedomovaný automaticky? 

Všetky tieto problémy sú spôsobené nesystematickým zavádzaním práva obvineného na osobnú účasť na výsluchu svedka už v prípravnom konaní. 
 	O 	ČA 	Body 75 a 76 boli s ohľadom na výsledky rozporových konaní modifikované v zmysle pripomienky.  	
GP SR 	42. K čl. II bodom 75 a 76 (§ 213) 
S navrhovanou zmenou Trestného poriadku zásadne nesúhlasíme. Navrhované rozšírenie práv obvinených bude v praxi viesť k ešte väčším prieťahom ako doposiaľ a vo veciach, v ktorých je väčší počet obvinených, sa zníži možnosť ich úspešného skončenia. To je v rozpore s deklarovanou snahou o urýchlenie trestného konania. Doterajšie znenie § 213 ods. 1 Trestného poriadku považujeme za dostačujúce. Navrhované znenie nemá podklad ani v citovanej smernici ani v Európskom dohovore o ochrane ľudských práv a základných slobôd a jeho protokoloch a ani v judikatúre slovenských či európskych súdov. Trváme na zmene § 213 ods. 1 tak, aby slová „Policajt povolí účasť obvineného“ boli nahradené slovami „Policajt umožní obvinenému, ktorý nemá obhajcu“ a slovo „umožniť“ navrhujeme nahradiť slovom „umožní“. Taktiež poukazujeme na to, že pojem „vyšetrovací úkon“ nie je v Trestnom poriadku nikde definovaný a ak sa ním myslia všetky dôkazy vykonávané v rámci prípravného konania, požiadavka na účasť obvineného a obhajcu na niektorých úkonoch, napríklad pri znaleckom dokazovaní, pitve a prehliadke mŕtvoly, použití ITP nie je primeraná. Bolo pri preto vhodné navrhované ustanovenie v tomto smere precizovať. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	ČA 	Rozporové konanie sa uskutočnilo dňa 23. septembra 2014, body 75 a 76 boli modifikované v zmysle záverov rozporového konania. Rozpor bol odostránený. 	
GP SR 	43. K čl. II bodu 76 (§ 213 ods. 5) 
Odporúčame vložiť čiarku za číslicu „4“. 
 	O 	A 	 	
GP SR 	45. K čl. II bodu 83 (dôvodová správa) 
V dôvodovej správe navrhujeme pojem „zaradzovanie“ nahradiť pojmom „zaraďovanie“. 
 	O 	A 	 	
GP SR 	46. K čl. II bodu 85 /§ 235 písm. b)/ 
Navrhujeme písmeno „k“ nahradiť pojmom „ak“. 
 	O 	A 	 	
GP SR 	47. K čl. II bodu 86 /§ 235 písm. d)/ 
Odporúčame vypustiť slová „opísanie skutkového deja“. 

Odôvodnenie: 
Nie je zrejmé, za akým účelom má prokurátor v odôvodnení obžaloby znovu opisovať skutkový dej. Skutky sú dostatočne podrobne opísané v skutkovej vete obžaloby a ich opätovné opisovanie v odôvodnení obžaloby povedie len k zbytočnému rozšíreniu jej obsahu. V odôvodnení by sa mal prokurátor venovať obsahu dôkazov, ich vyhodnoteniu, resp. odôvodneniu právnej kvalifikácie a nie mechanickému opisovaniu skutkového stavu. 
 	O 	N 	Návrh v tejto časti neprináša zmenu oproti platnému stavu. Predkladateľ sa preto s pripomienkou v tomto štádiu nestotožnil.  	
GP SR 	48. K čl. II bodu 91 (§ 252 ods. 3) 
Štruktúru podmienok konania in absentia v písmene a) odseku 3, konkrétne časť za bodkočiarkou, považujeme z legislatívno-technického hľadiska za krajne neštandardnú, pričom významovo nejasné a nedostatočne konkrétne je aj znenie podmienky „úmyselne koná spôsobom, ktorý jeho účasť na hlavnom pojednávaní vylučuje“. Časť vety za bodkočiarkou navrhujeme vypustiť. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil. Návrh s ohľadom na poznatky aplikačnej praxe považujeme za dôvodny.  	
GP SR 	49. K čl. II bodu 94 (§ 255 ods. 4) 
Odporúčame slová „ods. 6 alebo ods. 7“ nahradiť slovami „ods. 6 alebo 7“. 
 	O 	A 	 	
GP SR 	50. K čl. II bodu 95 (§ 257 ods. 3) 
Odporúčame doplniť „ak obvinený nemá obhajcu, alebo sa nekonalo o dohode o vine a treste, súd ho oboznámi s trestnými sadzbami, ktoré zákon ustanovuje za trestné činy jemu kladené za vinu“. Inak je jeho vyjadrenie vychádzajúce z § 333 ods. 3 písm. g) čisto formálne, nakoľko žiadnemu z konajúcich orgánom do tohto štádia konania Trestný poriadok neukladá povinnosť oboznámiť obvineného s trestnými sadzbami. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil. Navrhované doplnenie nepovažuje za potrebné.  	
GP SR 	51. K čl. II bodu 96 (§ 263 ods. 3) 
Poukazujeme na skutočnosť, že znenie odseku 3 písm. c) v kontexte s uvádzacou vetou odseku 3 nedáva zmysel. Odporúčame vymeniť poradie písmen d) a c) s tým, že na konci písmena c) bude slovo „alebo“. 
 	O 	A 	 	
GP SR 	52. K čl. II bodu 100 (§ 273 ods. 3) 
Navrhované ustanovenie, konkrétne posledná veta, vyvoláva vo vzťahu k orgánom zastupujúcim obžalobu, ktoré môžu konať len na základe zákona, vážny aplikačný otáznik. 

Ako môže v konaní pred súdom prokurátor procesne korektne zabezpečiť relevantné dôkazy (ako napr. môže pribrať do konania znalca na podanie kontra-posudku, vyžiadať či zaistiť vecné a listinné dôkazy, vyžiadať údaje podľa § 3 ods. 5 Trestného poriadku, zabezpečiť formálnym predvolaním prítomnosť svedkov ...), keď vo vzťahu k väčšine dôkazných prostriedkov je jeho právomoc na ich obstaranie limitovaná len na predsúdne štádium konania (pozri napr. § 3 ods. 5, § 89 ods. 3, § 91 ods. 1...)? S ohľadom na uvedené sa prikláňame k tomu, aby procesný predpis okrem navrhovanej úpravy aj výslovne upravil, ktoré dôkazné prostriedky a akým postupom môže prokurátor zabezpečovať v konaní pred súdom, resp. ktoré môže zabezpečovať sám a ktoré s ingerenciou súdu. Uvedené platí obdobne aj vo vzťahu k zabezpečovaniu dôkazov v konaní pred súdom ostatnými procesnými stranami (obvinený, poškodený, zúčastnená osoba). 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil, na uvedené situácie v zmysle pripomienky sa vzťahuje posledná časť vety za podkočiarkou "to neplatí, ak ide o dôkaz, ktorý strana nemôže zabezpečiť". 	
GP SR 	53. K čl. II bodu 101 (§ 281 ods. 1 a 2) 
Odporúčame doplniť dôvod zastavenia podľa § 215 ods. 1 písm. h) do § 281 ods. 1, nakoľko ide o obligatórny, nie fakultatívny dôvod zastavenia trestného stíhania. 
 	O 	A 	 	
GP SR 	54. K čl. II bodu 109 (§ 317 ods. 1) 
Odporúčame slová „však nepreskúma“ nahradiť slovom „nepreskúmava“. 
 	O 	A 	 	
GP SR 	55. K čl. II bodu 110 (§ 321 odsek 3) 
Odporúčame špecifikovať, pre aké chyby konania môže odvolací súd zrušiť rozsudok súdu I. stupňa v celom rozsahu v prípade, ak na základe podaného odvolania nepreskúmava výrok o vine. Ustanovenie v navrhovanej podobe totiž môže mať za následok rušenie rozsudkov súdov I. stupňa v celom rozsahu aj v prípade nedostatočne zisteného skutkového stavu, keď výrok o vine nenapadla žiadna z oprávnených osôb. Čiarku za slovom „rozsudkom“ odporúčame presunúť pred toto slovo. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil - Ak odvolací súd neskúma výrok o vine, neskúma nedostatky zistenia skutkového stavu. 	
GP SR 	57. K čl. II bodom 119 a 120 (§ 355 ods. 1 a 5) 
Povinnosť prokurátora a obhajcu odôvodňovať odpor navrhujeme vypustiť. Samotná táto povinnosť nemá spravodlivú logiku, pretože prokurátor má odôvodniť opravný prostriedok proti rozhodnutiu, ktoré súd neodôvodnil. Možnosti argumentácie sú teda limitované, nakoľko prokurátorovi ani obhajcovi nie sú známe dôvody rozhodnutia ani úvahy, ktorými sa súd riadil. 

Naviac nie je zrejmé, čo je to „primerane odôvodnený“ odpor. Oprávnenie samosudcu posudzovať primeranosť odôvodnenia odporu prokurátora, resp. odporu podaného obhajcom, bude viesť k zneužívaniu možnosti odmietnuť odpor zo strany súdu. Poukazujeme znovu na fakt, že samosudca, ktorý vydáva trestný rozkaz bez odôvodnenia (a teda stranám nie sú známe dôvody, ktoré ho viedli k rozhodnutiu), bude posudzovať primeranosť odôvodnenia ich odporu, pričom bude mať prirodzenú tendenciu odmietnuť odpor a uľahčiť si tak prácu. Proti takémuto rozhodnutiu síce je možná sťažnosť, avšak túto znovu budú musieť prokurátor, resp. obhajca odôvodňovať, zatiaľ čo samosudcovi postačí len stručný argument, že odpor nebol primerane odôvodnený. 
 	O 	ČA 	Akceptované v časti vypustenie slova "primerane" v súvislosti s odôvodnením. Na samotnom odvôvodnení odporu vo vzťahu k vymedzeným osobám predkladateľ trvá a považuje ho za dôvodné.  	
GP SR 	58. K čl. II bodu 124 (§ 368 ods. 3) 
Vo vzťahu k navrhovanému zneniu iba poukazujeme na uznesenie Najvyššieho súdu SR sp. zn. 2TdoV 3/2013 zo 16.10.2013, v zmysle ktorého nie je prípustné dovolanie voči rozhodnutiu, vo vzťahu ku ktorému nastali účinky zahladenia odsúdenia, a to ani v prípade, ak bolo podané dovolanie len v prospech obvineného. Zároveň však dávame do pozornosti aj uznesenie Najvyššieho súdu Slovenskej republiky sp. zn. 3 Tdo 60/2013 z 9.4.2014. 
 	O 	N 	Predkladateľ má za to, že pripustiť dovolanie v prospech odsúdeného voči rozhodnutiu, u ktorého nastali účinky zahladenia je dôvodné, rovnako ako v prípade povolenia obnovy konania v prospech obvineného. Ak nastanú účinky zahladenia odsúdenia, taký účinok by nemal brániť opätovnému rozhodnutiu na základe nových skutočností, ak ide o nápravu v prospech obvineného.  	
GP SR 	59. K čl. II bodu 126 /§ 371 ods. 1 písm. l)/ 
Dovolacie dôvody uvedené za slovom „podmienky“ navrhujeme rozdeliť do dvoch samostatných prípadov, ktoré aj samy osebe znamenajú závažnú procesnú vadu a teda, že „súd rozhodol o skutku, ktorý nie je uvedený v obžalobe“ alebo (namiesto „a“), že „súd rozhodol o skutku, pre ktorý nebolo vznesené obvinenie“. V navrhovanej verzii sa pre naplnenie dovolacieho dôvodu vyžaduje, aby obe označené procesné vady existovali súčasne, čím sa bez primeraných dôvodov znižuje okruh prípadov, na ktoré daný dovolací dôvod dopadá. 
 	O 	A 	 	
GP SR 	62. K čl. II bodu 145 (§ 485 ods. 3) 
Návrh znenia prvej vety § 485 ods. 3 Trestného poriadku je nejasne formulovaný a javí sa nelogický. Prvú vetu v § 485 ods. 3 navrhujeme ukončiť za slovom „odseku 1“ s tým, že druhá časť pôvodného súvetia za spojkou „alebo“ bude tvoriť samostatnú vetu. Takéto rozdelenie odôvodňujeme predovšetkým logickou nesúvislosťou dotknutých častí súvetia, z ktorých prvá časť rieši procesný postup pri narábaní s osobou odovzdanou do Slovenskej republiky z cudziny a druhá časť sa zaoberá iba možnosťou náhrady nákladov spojených s odovzdaním. 

Navrhujeme toto ustanovenie vypustiť a danú problematiku riešiť v rámci pracovnej skupiny zriadenej ministrom spravodlivosti. 

 	O 	ČA 	Akceptované v časti týkajúcom sa úpravy textu návrhu. Neakceptované v časti vypustenia.  	
GP SR 	63. K čl. II bodu 146 (§ 488b) 
Navrhujeme vypustenie novelizačného bodu z návrhu. 

Odôvodnenie: 
Ustanovenie tak, ako je kreované, predstavuje generálnu povinnosť justičných orgánov poskytovať informácie všetkého druhu ústrednému orgánu štátnej správy, čo je v rozpore s právnou úpravou v tomto zákone. 

Navrhované ustanovenie, ako aj dôvody pre jeho doplnenie do zákona, nemožno akceptovať. Nie je zrejmé, aký druh informácií a na aký účel ministerstvo žiada. Táto požiadavka a výmena údajov bez bližšej špecifikácie je v rozpore s ochranou osobných údajov, ako aj v rozpore s legislatívou Európskej únie. Ak napríklad Generálna prokuratúra Slovenskej republiky podáva návrh ministrovi spravodlivosti Slovenskej republiky na postup podľa § 529 ods. 2 Trestného poriadku, tento obsahuje všetky údaje potrebné na jeho rozhodnutie. Údaje dôležité pre vyžiadanie osoby sú uvedené v príslušnom medzinárodnom zatýkacom rozkaze a pod. 

Príklad uvádzaný v dôvodovej správe je irelevantný. Ak bolo prevzaté trestné konanie alebo bolo prijaté trestné oznámenie slovenskými orgánmi, podmienkou pre tento postup bola existencia právomoci slovenských orgánov konať o predmetnom skutku v čase prevzatia trestnej veci. Podmienky vnútroštátnej právnej úpravy a medzinárodných zmlúv, resp. vzájomnosti, posúdil príslušný prokurátor. Ak osoba následne opustila územie Slovenskej republiky, prokurátor, ak bola vec v štádiu prípravného konania, podal návrh na vydanie európskeho zatýkacieho rozkazu alebo medzinárodného zatýkacieho rozkazu, pričom o takomto návrhu rozhodol nezávislý súd. Ak bola osoba vydaná do Slovenskej republiky, konanie pokračovalo a ak bola osoba odsúdená, nastúpila do výkonu trestu odňatia slobody. Takýto postup je v plnom súlade s právnym poriadkom Slovenskej republiky. 

Argument o nákladoch nemožno prijať, pretože analogické situácie môžu nastať aj vo vzťahu ku skutkom spáchaným cudzincami v Slovenskej republike, resp. slovenskými občanmi v Slovenskej republike, ktorí následne opustili územie štátu, aby sa vyhli trestnému stíhaniu. 

Nevidíme dôvod na poskytovanie informácií spočívajúci v preskúmavaní prelínania inštitútov právneho styku s cudzinou. V prípadoch uvádzaných v dôvodovej správe nedošlo k porušeniu zákona, ale naopak, orgány činné v trestnom konaní a súdy konali v súlade s oprávneniami a povinnosťami vyplývajúcimi z vnútroštátnej úpravy a medzinárodných záväzkov. Keďže najmä schengenský priestor umožňuje voľný pohyb osôb, nemožno vylúčiť, že ho budú využívať aj osoby podozrivé či obvinené a následne bude potrebné uplatniť inštitúty právneho styku s cudzinou. Tieto postupy však, najmä v štádiu, keď je jednoznačným trendom tak v Európskej únii, ako aj v Rade Európy priamy styk justičných orgánov, nemôžu byť dôvodom na posilňovanie reprezentanta výkonnej moci vo vzťahu k týmto orgánom. 

Pripomíname tiež základné zásady trestného konania, najmä zásadu legality, a oficiality, ale aj ustanovenia o právomoci (v danom prípade najmä § 4 Trestného zákona). Ak teda prokurátor vyhodnotí, že sú splnené podmienky pre niektorý z postupov podľa piatej časti Trestného poriadku, nemá inú možnosť, ako tieto postupy uplatniť. 

Štatistické údaje, ktoré sa týkajú právneho styku s cudzinou realizovaného prokuratúrou, sú evidované prokuratúrou v rámci informačného systému Patricia a na ich zber či vyhodnocovanie nie je potrebné stanovovať zákonnú informačnú povinnosť. Tieto údaje sú poskytované aj medzinárodným organizáciám či inštitúciám. V prípade, ak ministerstvo potrebuje upraviť zber štatistických údajov vo vzťahu k súdom, nevyžaduje to úpravu v piatej časti Trestného poriadku. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	A 	 	
GP SR 	64. K čl. II bodu 148 (§ 490 ods. 4) 
Odporúčame za slovo „sa“ vložiť slová „v uvádzacej vete“. 
 	O 	A 	 	
GP SR 	65. K čl. II bodu 151 (§ 519 ods. 4) 
Navrhujeme vypustenie novelizačného bodu z návrhu. 

Odsek 4 upravuje odlišné otázky ako moment odvolania súhlasu odsúdeného. Toto ustanovenie upravuje špecifické dôsledky účinkov uznaného rozhodnutia na možnosť jeho výkonu v Slovenskej republike. Ide o situácie, kedy osoba nie je na území Slovenskej republiky. Predovšetkým ide o ochranu odsúdeného pred vykonaním uznaného rozhodnutia v Slovenskej republike, ak nedošlo k odovzdaniu a ak trest, ktorý bol uložený, už vykonal alebo bol z jeho výkonu podmienečne prepustený, prípadne sa osvedčil. V prípade schválenia tohto ustanovenia by napríklad pri odvolaní súhlasu odsudzujúceho štátu po uznaní cudzieho rozhodnutia došlo k nariadeniu jeho výkonu, pričom by mohlo dôjsť k takému zásahu do práv odsúdeného, ktoré by zakladalo zodpovednosť Slovenskej republiky s následnou povinnosťou finančného odškodnenia. 

Ak medzinárodná zmluva ustanovuje možnosť odovzdania odsúdeného a podmieňuje ju súhlasom všetkých subjektov (odsúdený, vykonávajúci a odsudzujúci štát), mohlo by navrhované ustanovenie odseku 4 viesť k podaniam na Európsky súd pre ľudské práva. 

Na doplnenie možno uviesť, že mechanizmus, v ktorom sa uznané rozhodnutie doručuje odsúdenému a v ktorom je odsúdený informovaný o podmienkach, za ktorých má prísť vykonať trest odňatia slobody do Slovenskej republiky, výrazne eliminoval počet prípadov, v ktorých až v poslednej fáze dochádzalo k odvolaniu súhlasu odsúdeného s výkonom trestu v Slovenskej republike. 

V prípade, ak došlo k rozšíreniu týchto prípadov, je skôr odôvodnené uvažovať o zavedení paušálnych nákladov konania, resp. vynaložených nákladov spojených s nákupom letenky, ak dôjde k odvolaniu súhlasu tesne pred realizáciou odovzdania odsúdeného. 

Uvedené otázky je možné diskutovať v rámci pracovnej skupiny zriadenej ministrom spravodlivosti. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	A 	 	
GP SR 	66. K čl. II bodu 155 (§ 567l ods. 1) 
Odporúčame vypustiť slová „v súlade so zákonom“ ako nadbytočné, zákonnosť úkonov nesúvisí s obsahom prechodných ustanovení. 
 	O 	A 	 	
GP SR 	67. K čl. II bodu 155 (§ 567l ods. 2) 
Ustanovenie § 567l ods. 2 v navrhovanom znení odporuje doterajším zásadám o tvorbe prechodných ustanovení, nakoľko nerozlišuje veci, v ktorých bola podaná obžaloba pred nadobudnutím účinnosti novely, čo by prinieslo právny chaos. Uvedené možno ukázať na nasledovnom príklade. Trestná vec A je k 1.1.2015 v prípravnom konaní, trestná vec B je k 1.1.2015 v súdnom konaní, trestná vec C je taktiež k 1.1.2015 v súdnom konaní. Vo všetkých veciach (A, B, C) by sa v zmysle uvedeného malo postupovať podľa doterajších predpisov. Ak však vo veci B súd rozhodne o vrátení veci prokurátorovi, tá sa dostane do prípravného konania a bude sa postupovať podľa nového predpisu, a to aj v prípade opätovného podania obžaloby. Vo veciach A (ktorá je rovnako v prípravnom konaní) a C sa však bude postupovať podľa doterajších predpisov. Uvedené prechodné ustanovenie nerieši ani prípady odmietnutia návrhu dohody o vine a treste a neschválenia dohody súdom. Prechodné ustanovenia je potrebné vyriešiť dôkladne a komplexne. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	A 	 	
GP SR 	68. K § 113 ods. 9, § 114 ods. 7 a § 115 ods. 7 - nad rámec návrhu novely Trestného poriadku 
Trváme na doplnení nových novelizačných bodov, ktorými sa v súlade s tým ako to bolo akceptované v komisii Ministerstva spravodlivosti Slovenskej republiky pre novelu Trestného zákona a Trestného poriadku z ustanovení § 113 ods. 9, § 114 ods. 7 a § 115 ods. 7 vypustí slovo „súčasne“. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	N 	Rozporové konanie sa uskutočnilo dňa 23. septembra 2014, pripomienkujúci subjekt od pripomienky ustúpil.  	
GP SR 	69. K § 117 ods. 1 a 2 - nad rámec návrhu novely Trestného poriadku 
V § 117 ods. 1 prvej vete za slová „právomoci verejného činiteľa,“ navrhujeme vložiť slová „trestného činu nedovolenej výroby a držania jadrových materiálov, rádioaktívnych látok a vysoko rizikových chemických látok a vysoko rizikových biologických agensov a toxínov“. 

V § 117 ods. 2 druhej vete navrhujeme za slová „nebol vydaný“ vložiť slová „alebo ak ide o nedovolenú výrobu a držanie jadrových materiálov, rádioaktívnych látok a vysoko rizikových chemických látok a vysoko rizikových biologických agensov a toxínov“. 

Odôvodnenie: 
S prihliadnutím na extrémnu nebezpečnosť tejto trestnej činnosti, jej potenciálny medzinárodný rozmer, vážnosť hroziacich následkov, ale aj charakter a spôsob jej páchania, pre objasnenie ktorej je využitie prostriedkov operatívno-pátracej činnosti často až nevyhnutné, sa domnievame, že je dostatočne odôvodnené, aby pri odhaľovaní a dokumentovaní trestného činu nedovolenej výroby a držania jadrových materiálov, rádioaktívnych látok a vysoko rizikových chemických látok a vysoko rizikových biologických agensov a toxínov mohol byť využívaný agent bez obmedzení. 
 	O 	N 	V nadväznosti na akceptáciu pripomienky k § 298 (zvýšenie trestnej sadzby z 1 až 5 rokov na 1 až 6 rokov) je pripomienka bezpredmetná (zločin).  	
GP SR 	70. K § 181 - nad rámec návrhu novely Trestného poriadku 
Odôvodnenie odmietnutia návrhu prokurátora na vydanie príkazu a opravný prostriedok v prípade nevydania príkazu. 

Považujeme za nevyhnutné doplniť do zákona mechanizmus, v rámci ktorého bude zabezpečený procesný postup súdu v prípade, ak prokurátor podá návrh na vydanie príkazu (využije návrhové oprávnenie v Trestnom poriadku), avšak súd príkaz nevydá. Súčasný právny stav je neúnosný. V negatívnom prípade súdy často vrátia návrh prokurátorovi bez akéhokoľvek odôvodnenia toho, že príkaz nevydali. Prokurátor nemá možnosť podať proti takémuto postupu opravný prostriedok, pričom nevydaním príkazu môže dochádzať k situáciám, že dôjde k zmareniu zabezpečenia dôležitého dôkazu. Takýto postup presahuje nezávislosť súdov a je skôr svojvôľou v trestnom konaní, ktorá v ňom nemá miesto. Prokurátor, vychádzajúc zo základných zásad trestného konania, chce zabezpečiť dôkaz, napríklad aj na návrh obvineného, ale súd nevydá potrebný príkaz a dôkaz nie je možné zabezpečiť inak (ak sa aj prokurátor dozvie, čo motivovalo súd k nevydaniu príkazu a objektívne takýto dôvod nie je správny či zákonný, nemá možnosť to zvrátiť). V danom prípade potom môže dôjsť k tomu, že nedôjde k náležitému zisteniu skutkového stavu, pričom môžu byť porušené práva na obhajobu či práva poškodeného v trestnom konaní. 

Vzhľadom na vyššie uvedené skutočnosti je potrebné upraviť spôsob rozhodovania súdu v prípade, ak nevydá príkaz v súlade s návrhom prokurátora, ako aj možnosť opravného prostriedku proti negatívnemu rozhodnutiu. 

Iba takýto postup prispeje k riadnemu uplatňovaniu procesných inštitútov, ktoré sú upravené v Trestnom poriadku, prípadne k získaniu ďalších poznatkov, umožňujúcich precizovať legislatívnu úpravu. Nie je možné, aby súd bránil, bez právnych dôvodov, orgánom činným v trestnom konaní náležite zistiť skutkový stav a zabezpečiť dôkazy v prospech či neprospech obvineného a pod. a aby tento stav nebolo možné zákonným spôsobom zvrátiť. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkami nad rámec návrhu v tomto štádiu nestotožnil; pripomienka nebola uplatnená v rámci činnosti príslušnej pracovnej skupiny, ktorá návrh vypracovala.  	
GP SR 	71. K § 201 - nad rámec návrhu novely Trestného poriadku 
Navrhujeme doplniť do § 201 nový odsek 7 v tomto znení: 
„(7) Pre určenie vecnej príslušnosti policajta je rozhodujúca právna kvalifikácia skutku v čase, keď policajt vykonáva úkon podľa Trestného poriadku. Úkony povereného príslušníka Policajného zboru, ktoré boli vykonané pred zmenou právnej kvalifikácie, ktorej dôsledkom je vecná príslušnosť vyšetrovateľa, nie je potrebné opakovať, ak boli vykonané v súlade s Trestným poriadkom.“. 

Odôvodnenie: 
V praxi sa stáva, že je začaté trestné stíhanie za trestný čin, pri ktorom je daná vecná príslušnosť povereného príslušníka Policajného zboru a až neskôr po zabezpečení všetkých dostupných dôkazov a predložení spisu s návrhom na podanie obžaloby sa zistí, že skutok mal byť kvalifikovaný tak, že to zakladá vecnú príslušnosť vyšetrovateľa. Rovnako aj súd môže mať po podaní obžaloby za to, že napr. skutok kvalifikovaný orgánmi činnými v trestnom konaní ako prečin krádeže podľa § 212 ods. 2 písm. b) Trestného zákona mal byť kvalifikovaný ako zločin lúpeže podľa § 188 ods. 1 Trestného zákona. V takejto situácii by súd zrejme považoval celé prípravné konanie za nezákonné, pretože ho vykonával vecne nepríslušný policajt, preto sme názoru, že by bolo vhodné, podobne ako je to v bode 16 návrhu novely Trestného poriadku, upraviť riešenie takejto situácie v súlade so zásadou primeranosti, spravodlivosti a procesnej ekonómie. 
 	O 	N 	Pripomienka ide nad rámec návrhu zákona pričom návrh nebol uplatnený v rámci pracovnej skupiny k tvorbe návrhu zákona.  	
GP SR 	72. K § 202 - nad rámec návrhu novely Trestného poriadku 
Navrhujeme do § 202 vložiť nový odsek 3 v tomto znení: 
„(3) Skrátené vyšetrovanie o prečinoch v konaní proti mladistvému vykonáva policajt podľa § 10 ods. 8 písm. a).“. 

Doterajší odsek 3 sa označí ako odsek 4. 

Odôvodnenie: 
Na základe poznatkov z praxe sa javí byť vhodné upraviť, aby skrátené vyšetrovanie o všetkých prečinoch spáchaných mladistvými viedli skúsení vyšetrovatelia v súlade s požiadavkou uvedenou v § 347 ods. 1 Trestného poriadku, čím sa zabezpečí jednak lepší výchovný/preventívny účinok trestného konania vo vzťahu k osobe mladistvého páchateľa a tiež sa zníži výskyt procesných pochybení pri vykonávaní procesných úkonov v týchto veciach (práva zákonných zástupcov, pribratie pedagóga, sociálneho pracovníka, psychológa alebo znalca k výsluchu mladistvého, ustanovenie obhajcu a jeho upovedomenie o úkonoch). 
 	O 	N 	Vec si vyžaduje riadne posúdenie v spolupráci s príslušnými rezortmi (najmä MV SR).  	
GP SR 	73. K § 215 ods. 1 písm. a) - nad rámec návrhu novely Trestného poriadku 
V nadväznosti na novelizačný bod 73 odporúčame zvážiť obdobnú zmenu aj pri § 215 ods. 1 písm. a) Trestného poriadku, t. j. upraviť znenie písmena a), tak že „nie je preukázané, že sa stal skutok, pre ktorý sa vedie trestné stíhanie“. Zvýrazní sa tým zodpovednosť prokurátora, ktorého pri súčasnom kontradiktórnom procese doterajšia právna úprava núti podať obžalobu „za každú cenu“ aj s rizikom následného oslobodenia obžalovaného súdom podľa § 285 písm. a) Trestného poriadku a s tým súvisiacimi následkami (náhrada nemajetkovej ujmy pri oslobodení obžalovaného spod obžaloby). V praxi sa vyskytuje veľa prípadov podávania „slabých“ obžalôb zapríčinených tým, že osoba domnelého páchateľa je známa, avšak sú závažné pochybnosti o tom, či sa vôbec stal skutok, pre ktorý bolo vznesené obvinenie. Ak však neexistuje jednoznačný dôkaz o tom, že sa skutok nestal, prokurátor nemá zákonnú oporu na zastavenie trestného stíhania a je povinný podať obžalobu. 
 	O 	A 	 	
GP SR 	75. K § 230 ods. 2 písm. e) - nad rámec návrhu novely Trestného poriadku 
Navrhujeme za slovo „uznesení“ vložiť slová „o vznesení obvinenia“, aby prokurátor nemohol uznesenie policajta o vznesení obvinenia najmä v prípadoch, keď uznesenie nebolo napadnuté sťažnosťou obvineného, zrušiť bez akéhokoľvek časového obmedzenia, t. j. aj po roku od jeho vydania. 

Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	A 	 	
GP SR 	77. K § 425 - nad rámec návrhu novely Trestného poriadku 
V § 425 ods. 1 prvej vete navrhujeme vypustiť spojenie „po vypočutí obvineného“. 

Odôvodnenie: 
V prípade fakultatívneho zaistenia majetku na účely jeho prepadnutia sa vyžaduje pred vydaním uznesenia o zaistení majetku vypočutie obvineného. Na to, aby bol obvinený vypočutý, musí byť predvolaný na tento úkon, pričom sa vytvára dostatočný časový priestor, aby vykonal dispozíciu s majetkom, ktorý má byť zaistený. Následne vydané uznesenie súdu či prokurátora však práve z tohto dôvodu môže byť zmarené, ak obvinený vykoná medzi doručením predvolania a zaistením majetku dispozíciu s týmto majetkom. Zaistenie majetku potom stráca účinok. 

Zastávame názor, že neexistujú osobitné dôvody, ktoré by vyžadovali vypočutie obvineného pred zaistením majetku. Mechanizmus zaistenia výkonu trestu prepadnutia majetku je v rovnováhe s právami obvineného, pretože aj bez jeho vypočutia k tejto otázke pred zaistením majetku má obvinený právo domáhať sa jeho zrušenia, a to vo forme opravného prostriedku, ktorým je sťažnosť. Ďalšie práva môže obvinený uplatniť v súlade s § 34 a nasl. Trestného poriadku po zaistení majetku. 

Ďalej je potrebné poukázať na fakultatívny charakter zaistenia v prvej vete tohto ustanovenia, kde súd, prípadne prokurátor, musí dôsledne skúmať zákonné podmienky pred vydaním rozhodnutia. 
 	O 	A 	 	
GP SR 	78. K § 444a ods. 1 - nad rámec návrhu novely Trestného poriadku 
Odporúčame za slovo „výkonu“ vložiť slovo „trestu“. Oprava zrejmej nesprávnosti textu. 
 	O 	N 	§ 444a ods. 1 slovo výkonu neobsahuje.  	
GP SR 	79. K dôvodovej správe – všeobecnej časti a k predkladacej správe 
Predložená dôvodová správa – všeobecná časť a predkladacia správa nezodpovedajú skutočnosti. Obidva dokumenty konštatujú, že návrhom zákona sú riešené aj medzinárodné záväzky Slovenskej republiky vyplývajúce z hodnotení Rady Európy v rámci výboru MONEYVAL. S týmto konštatovaním sa nemožno stotožniť, pretože predložené návrhy zákonov sa venujú legislatívnemu riešeniu pomenovaných problémov nedostatočne a iba okrajovo. Navrhujeme preto tieto dokumenty preformulovať tak, aby zodpovedali skutočnosti. 
 	O 	A 	 	
SAK 	K Čl. I  
Nad rámec predloženého návrhu navrhujeme upraviť skutkovú podstatu trestného činu krivého obvinenia v § 345 ods. 2 doplnením písmena c) nasledovne: 
„c) ako spolupracujúci obvinený.“. 
Odôvodnenie: 
Úpravou sa sleduje zabrániť situácii v ktorej niekto krivo obviní iného z dôvodu získania neoprávneného prospechu vo vlastnej veci uvedením nepravdivých tvrdení. 
 	Z 	A 	 	
SAK 	K Čl. I 
Nad rámec predloženého návrhu Slovenská advokátska komora navrhuje za § 251a vložiť § 251b, ktorý znie: 
„§ 251b 
Pokútnictvo 

(1) Kto neoprávnene poskytuje právne služby podľa osobitného zákona potrestá sa odňatím slobody až na jeden rok. 

(2) Odňatím slobody na šesť mesiacov až tri roky sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 opakovane. 

(3) Odňatím slobody na jeden rok až päť rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 
získa ním väčší prospech.“. 

Odôvodnenie: 
Slovenský právny poriadok pre získanie oprávnenia definuje splnenie kritérií tak v oblasti vzdelania, odbornej praxe, ako aj ich overenie odbornou skúškou. Je neprípustné, aby len z dôvodu, že neexistuje právna úprava postihu poskytovania právnych služieb bez oprávnenia, mohli subjekty poskytovať právne služby bez akéhokoľvek postihu a vyhli sa tak jednak príprave na výkon povolania príslušným vzdelaním, ako aj zákonom požadovaným predpokladom výkonu povolania – napr. poistenie zodpovednosti za škodu. Nekvalifikované právne zastúpenie má negatívne dôsledky jednak vo vzťahu k príjemcom služby, ako aj vo vzťahu k priebehu konania, to všetko mimo akéhokoľvek dohľadu. K neoprávnenému poskytovaniu právnych služieb dochádza jednak zastieraním úkonmi podnikateľského poradenstva, zastupovaním v súvislosti s evidenciou obchodných spoločností, ako aj v samotnom konaní pred súdom. Ochrana štátom zavedených kritérií prispeje aj vyššiemu záujmu o výkon povolania v súlade s právnym poriadkom bez toho, aby ostával priestor na poskytovanie právnych služieb v rozpore so zákonom. 
 	Z 	ČA 	Čiastočné akceptované vo forme nového znenia § 251b .  	
SAK 	K Čl. II všeobecne 
Oceňujeme, že navrhovateľ prehlbuje (38. bod v čl. II. návrhu) zásadu primeranosti a zdržanlivosti použitia odpočúvania, keď do § 115 ods. 1 Trestného poriadku pridáva formuláciu „a sledovaný účel nemožno dosiahnuť inak alebo by bolo jeho dosiahnutie inak podstatne sťažené.“ Žiadame, aby boli do návrhu prebraté odporúčania , ktoré sa týkajú povinnosti súdu priebežne kontrolovať odpočúvanie a povinnosti nariadiť skončenie odpočúvania, pokiaľ dôvody na odpočúvanie pominuli. 
 	Z 	A 	 	
SAK 	K § 36 ods. 3 Trestného poriadku 
Navrhujeme, aby prvá veta v § 36 ods. 3 znela: 
„Obhajcom na hlavnom pojednávaní alebo verejnom zasadnutí nemôže byť ten, kto bol na hlavné pojednávanie pribratý ako znalec, tlmočník alebo prekladateľ alebo ktorý bol predvolaný ako svedok prejednávaného skutku.“. 
Odôvodnenie 
Ide o návrat k pôvodnej úprave vylúčenia pôsobenia obhajcu v konaní pred súdom v zákonom stanovených prípadoch. 
 	Z 	A 	 	
SAK 	K ČL. II k bodom 5, 17,20,21, 36, 49, 52, 65 
Slovenská advokátska komora navrhuje upustiť od zavedenie osobitného inštitútu „podozrivého“ do Trestného poriadku. 
Odôvodnenie: 
Slovenská advokátska komora nesúhlasí so zámerom, kvôli ktorému sa zavádza definícia podozrivého. Samotná dôvodová správa konštatuje rozdiel medzi situáciou, v ktorej sa osoba ocitne po vznesení obvinenia (vrátane práva odmietnuť vypovedať), a situáciou, kedy osoba, ktorej obvinenie nebolo vznesené, vypovedať v pozícii svedka musí. Slovenská advokátska komora má za to, že zavedenie novej kategórie „podozrivého“, bez toho, aby mal všetky oprávnenia obvineného je neprijateľné. 
 	Z 	A 	 	
SAK 	K Čl. II nad rámec predloženého návrhu 
V § 100 ods. 1 navrhujeme na konci doplniť vetu, ktorá znie: 
„Ak sa má prehliadka vykonať v obydlí, ktoré je bydliskom advokáta alebo v ktorom sa advokát zdržiava, prehliadku je možné vykonať len za účasti inej osoby poverenej Slovenskou advokátskou komorou.“. 
Odôvodnenie: 
V minulosti opakovane došlo k situáciám, kedy bola pri domovej prehliadke porušovaná zákonom stanovená povinnosť mlčanlivosti advokáta vo vzťahu k jeho klientom, hoci nesúviseli s dôvodmi, pre ktoré bola domová prehliadka nariadená. Cieľom návrhu je z tohto dôvodu zabezpečiť účasť osoby poverenej Slovenskou advokátskou komorou. 
 	Z 	A 	 	
SAK 	K Čl. II nad rámec predloženého návrhu 
V § 101 ods. 1 navrhujeme na konci doplniť vetu, ktorá znie: 
„Ak sa má prehliadka vykonať v priestore, ktorý je sídlom advokátskej kancelárie, prehliadku je možné vykonať len za osoby poverenej Slovenskou advokátskou komorou.“. 
V minulosti opakovane došlo k situáciám, kedy bola pri prehliadke iných priestorov a pozemkov porušovaná zákonom stanovená povinnosť mlčanlivosti advokáta vo vzťahu k jeho klientom, hoci nesúviseli s dôvodmi, pre ktoré bola prehliadka iných priestorov nariadená. Cieľom návrhu je z tohto dôvodu zabezpečiť účasť osoby poverenej Slovenskou advokátskou komorou. 
 	Z 	A 	 	
KOZ SR 	Stanovisko k Návrhu zákona 

K Návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 300/2005 Z. z. Trestný zákon v znení neskorších predpisov a ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 301/2005 Z. z. Trestný poriadok v znení neskorších predpisov KOZ SR nemá pripomienky. 
 	O 	A 	 	
ZVJS 	k Čl. I nad rámec návrhu zákona 
§ 138 sa dopĺňa písmenom k), ktoré znie: 
„k) počas výkonu väzby alebo výkonu trestu odňatia slobody.“. 

Odôvodnenie: 
Jednou z hlavných úloh Zboru väzenskej a justičnej stráže v rámci svojej pôsobnosti je zabezpečiť výkon väzby a výkon trestu odňatia slobody. Výkon väzby a výkon trestu odňatia slobody sú najzávažnejším trestnoprávnym opatrením, ktoré využíva štát pri potláčaní kriminality. 
Účelom výkonu väzby je zabezpečiť dočasné zaistenie osôb aj za cenu obmedzenia niektorých občianskych práv a slobôd osobám vo väzbe za tým účelom, aby mali orgány činné v trestnom konaní vytvorené optimálne podmienky na vyšetrovanie trestných činov. 
Účelom výkonu trestu odňatia slobody je zabezpečiť ochranu spoločnosti pred páchateľom tým, že mu zabráni v páchaní ďalšej trestnej činnosti a vytvorí podmienky na jeho výchovu k tomu, aby viedol riadny život a súčasne iných odradí od páchania trestných činov. 
Trestná činnosť obvinených a odsúdených páchaná počas výkonu väzby a výkonu trestu odňatia slobody potvrdzuje, že prevenciu kriminality je potrebné a nevyhnutné uskutočniť aj v ústavoch na výkon väzby a ústavoch na výkon trestu odňatia slobody neustále, systematicky a dôsledne, čo je s určitosťou v súlade s účelom hore uvedených inštitútov výkonu väzby alebo výkonu trestu odňatia slobody. 
V praxi sa mnohokrát stáva, že voči odsúdeným, ktorí boli vo výkone trestu odňatia slobody pre závažnejšiu trestnú činnosť rôzneho charakteru a dopustili sa počas výkonu trestu odňatia slobody trestného činu menšej spoločenskej nebezpečnosti, bolo trestné konanie zastavené orgánmi činnými v trestnom konaní pre neúčelnosť, pričom dôvodom bol už právoplatne uložený trest odňatia slobody. Obdobne bolo zaznamenané, že súd rozhodol o tom, že trest, ktorý odsúdený už vykonáva je dostatočným, pričom takéto meritórne rozhodnutia uvedených orgánov obvinení a odsúdení používali ako „potvrdenie svojej nedotknuteľnosti“, pretože im za spáchaný skutok nebol „uložený ďalší trest“. 
Navrhovaný postup by mal eliminovať trestnú činnosť obvinených vo výkone väzby alebo odsúdených vo výkone trestu odňatia slobody a toto ustanovenie by malo pôsobiť ako prostriedok „generálnej prevencie“ v rámci ústavov Zboru väzenskej a justičnej stráže. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil. Návrhom sa nedosiahne želaný stav v zmysle pripomienky.  	
ZVJS 	k Čl. I nad rámec návrhu zákona 
§ 139 sa dopĺňa písmenom j), ktoré znie: 
"j) osoba vo výkone väzby alebo vo výkone trestu odňatia slobody.". 

Odôvodnenie: 
Jednou z hlavných úloh Zboru väzenskej a justičnej stráže v rámci svojej pôsobnosti je zabezpečiť výkon väzby a výkon trestu odňatia slobody. Výkon väzby a výkon trestu odňatia slobody sú najzávažnejším trestnoprávnym opatrením, ktoré využíva štát pri potláčaní kriminality. 
Účelom výkonu väzby je zabezpečiť dočasné zaistenie osôb aj za cenu obmedzenia niektorých občianskych práv a slobôd osobám vo väzbe za tým účelom, aby mali orgány činné v trestnom konaní vytvorené optimálne podmienky na vyšetrovanie trestných činov. 
Účelom výkonu trestu odňatia slobody je zabezpečiť ochranu spoločnosti pred páchateľom tým, že mu zabráni v páchaní ďalšej trestnej činnosti a vytvorí podmienky na jeho výchovu k tomu, aby viedol riadny život a súčasne iných odradí od páchania trestných činov. 
Trestná činnosť obvinených a odsúdených páchaná počas výkonu väzby a výkonu trestu odňatia slobody potvrdzuje, že prevenciu kriminality je potrebné a nevyhnutné uskutočniť aj v ústavoch na výkon väzby a ústavoch na výkon trestu odňatia slobody neustále, systematicky a dôsledne, čo je s určitosťou v súlade s účelom hore uvedených inštitútov výkonu väzby alebo výkonu trestu odňatia slobody. 
V praxi sa mnohokrát stáva, že voči odsúdeným, ktorí boli vo výkone trestu odňatia slobody pre závažnejšiu trestnú činnosť rôzneho charakteru a dopustili sa počas výkonu trestu odňatia slobody trestného činu menšej spoločenskej nebezpečnosti, bolo trestné konanie zastavené orgánmi činnými v trestnom konaní pre neúčelnosť, pričom dôvodom bol už právoplatne uložený trest odňatia slobody. Obdobne bolo zaznamenané, že súd rozhodol o tom, že trest, ktorý odsúdený už vykonáva je dostatočným, pričom takéto meritórne rozhodnutia uvedených orgánov obvinení a odsúdení používali ako „potvrdenie svojej nedotknuteľnosti“, pretože im za spáchaný skutok nebol „uložený ďalší trest“. 
Navrhovaný postup by mal eliminovať trestnú činnosť obvinených vo výkone väzby alebo odsúdených vo výkone trestu odňatia slobody a toto ustanovenie by malo pôsobiť ako prostriedok „generálnej prevencie“ v rámci ústavov Zboru väzenskej a justičnej stráže. 
 	O 	N 	Doplnenie § 139, ktorým sa na účely Trestného zákona definuje chránená osoba o navrhvané nové písmeno "j) osoba vo výkone väzby alebo vo výkone trestu odňatia slobody" nekorešponduje s odôvodnením tohto návrhu. Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil.  	
KS KE 	Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 300/2005 Z. z. Tresný zákon v znení neskorších predpisov a ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 301/2005 Z. z. Trestný poriadok v znení neskorších predpisov 
KRAJSKÝ SÚD V KOŠICIACH 
Štúrova 29, 041 51 Košice, tel. 055/7269 111, Fax: 055/72 69 220 

1Spr V 447/2014 Košice, 4.6.2014 

Ministerstvo spravodlivosti SR 
Župné námestie 13 
813 11 Bratislava 

VEC 
Návrh zákona , ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 300/2005 Z.z. Trestný zákon v znení neskorších predpisov a ktorým sa mení a dopĺňa zák., č. 301/2005 Z.z. Trestný poriadok v znení neskorších predpisov 

Čl. I. 

Bod 36 - Správne by malo byť uvedené ... § 122 sa dopĺňa odsekom 15 a nie odsekom 14, pretože citované ustanovenie už bolo doplnené odsekom 14 Trestným zákonom č. 300/2005 Z.z. v znení zákona č. 1/2014 Z.z. 

Bod 45 - § 158a, druhý riadok - pojem ustanovenú povinnosť nahradiť pojmom uloženú povinnosť. 

Čl.II 

Bod 9 - § 16 ods. 1 písm. b) vypustiť teroristickou skupinou, pretože podľa § 129 ods. 5 teroristickou skupinou sa na účely tohto zákona rozumie štruktúrovaná skupina najmenej troch osôb, ktorá existuje počas určitého časového obdobia na účely spáchania trestného činu teroru, alebo trestného činu terorizmu. 

Trestný čin terorizmus a niektoré formy účasti na terorizme podľa § 419 Tr. zák. je obzvlášť závažným zločinom a preto v prípade, že je spáchaný teroristickou skupinou podľa § 14 písm. j) Tr. por. je daná pôsobnosť Špecializovaného trestného súdu. 

Rovnako trestný čin založenia, zosnovania a podporovania teroristickej skupiny podľa § 297 Tr. zák. podľa § 14 písm. i) patrí do pôsobnosti Špecializovaného trestného súdu. 

Trestný čin teroru podľa § 313 Tr. zák. je obzvlášť závažným zločinom a preto ak bol spáchaný teroristickou skupinou je daná pôsobnosť špecializovaného trestného súdu podľa § 14 písm. j) Tr. por. 

Vo vyššie uvedených prípadoch je vylúčená pôsobnosť okresného súdu v sídle krajského súdu. 

Bod 45 - § 116 oznámenie údajov o telekomunikačnej prevádzke navrhujeme vypustiť vzhľadom na skutočnosť, že dňa 8.4.2014 Súdny dvor Európskej únie rozhodol pod číslom C-293/12 a C- 594/12 o tom, že smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/24/ES z 15.3.2006 o uchovávaní údajov vytvorených alebo spracovaných v súvislosti s poskytovaním verejne dostupných komunikačných sietí a o zmene a doplnení smernice 2002/58ES je neplatná. 

Podľa tlačovej informácie č. 30/2014 z 23.4.2014 Ústavný súd SR na neverejnom zasadnutí pléna 23.4.2014 rozhodol vo veci vedenej pod sp.zn. PL.ÚS 10/2014 o návrhu skupiny poslancov Národnej rady SR na začatie konania o súlade § 58 ods. 5 až ods. 7 a § 63 ods. 6 Zák.č. 351/2011 Z.z. o elektronických telekomunikáciách v znení neskorších predpisov, § 116 zák.č. 301/2005 Z.z. Trestného poriadku v znení neskorších predpisov a § 76a ods. 3 Zákona NR SR č. 171/1993 Z.z. o policajnom zbore v znení neskorších predpisov s čl. 13 ods. 4, čl. 16 ods. 1, čl. 19 ods. 2 a 3, čl. 22 a čl.26 Ústavy SR, čl. 7 ods. 1, čl. 10 ods. 2 a 3, čl.13 a čl. 17 Listiny základných práv a slobôd, čl. 8 a čl. 10 Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd a čl. 7, čl. 8, čl. 11 a čl. 52 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie uznesením takto: 

Návrh skupiny poslancov Národnej rady SR prijíma na ďalšie konanie. 
P o z a s t a v u j e účinnosť § 58 ods. 5 až 7 a § 63 ods. 6 zák.č. 351/2011 Z.z o elektronických komunikáciách v znení neskorších predpisov. 

Bod 70 – navrhujeme vypustiť „a o trestnom čine zanedbania povinnej výživy podľa § 207 Tr. zák. , pretože v prípade § 207 ods. 3 písm. a), b) Tr. zák., vzhľadom na rozsah dokazovania, ako aj povahu a charakter právnych otázok, ktoré je potrebné riešiť v súvislosti s preukazovaním schopnosti, možnosti a majetkových pomerov obvineného pri neplnení vyživovacej povinnosti dlhší čas a tiež v prípade preukazovania nebezpečenstva núdze u oprávnenej osoby máme za to, že lepšie predpoklady sú dané u vyšetrovateľa PZ ako u povereného príslušníka PZ. 

Bod 129 - § 373 ods. 3 použitá terminológia by mala byť jasná a konkrétna a pojmy „nasledujúcej vety, predchádzajúcej vety“ jej nezodpovedajú. 

JUDr. Anna KOHUTOVÁ 
predsedníčka trestnoprávneho kolégia 

 	Z 	ČA 	Akceptované v časti týkajúcej sa návrhu k rozšíreniu pôsobnosti Špecializovaného trestného súdu, ktoré sa vypúšťa. S ostatnými pripomienkami sa predkladateľ nestotožnil a na ich prijatí trvá.  	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. I úvodnej vete 
V úvodnej vete žiadame uviesť zákon č. 300/2005 Z. z. Trestný zákon v znení všetkých neskorších predpisov. 	O 	A 	 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. I bod 18 
Odporúčame zvážiť namiesto slov „alebo zadržaní“ použitie inej vhodnej formulácie z dôvodu, že samotný pojem „zadržanie“ nie je zákonom definovaný a zároveň sa domnievame, že namiesto spojky „alebo“ je z vecného hľadiska vhodnejšie použiť spojku „a“, pretože aj doba, po ktorú bola dotknutá osoba zadržaná, je de facto odňatím slobody. Ďalším dôvodom je fakt, že pokiaľ bola dotknutá osoba zadržaná a neskôr bola vo výkone väzby, nebude pri započítaní tejto doby do uloženého trestu jasné, ktorý z týchto inštitútov jej bude do uloženého trestu započítaný, pretože spojka „alebo“ dáva na výber práve jeden alebo práve druhý inštitút; tiež nie je jasné, kto o výbere rozhodne. Navrhujeme použiť napríklad formuláciu „a doba, po ktorú bol zadržaný“. 	O 	ČA 	Bod 18 bol modifikovaný.  	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. I bod 36 
Novelizačný bod 36 v čl. I návrhu dopĺňa do § 122 Trestného zákona odsek 14. Upozorňujeme, že predmetný § 122 už odsek 14 obsahuje. Žiadame upraviť. 	O 	A 	 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. I bod 39 
Novelizačný bod 39 v čl. I návrhu vkladá do § 124 trestného zákona za odsek 2 nové odseky 3 a 4. Upozorňujeme, že predmetný § 124 už obsahuje odsek 3. Žiadame upraviť. 
 	O 	A 	 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. II úvodnej vete 
V úvodnej vete žiadame uviesť zákon č. 301/2005 Z. z. Trestný poriadok v znení všetkých neskorších predpisov. 	O 	A 	 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. II bod 45 
V navrhovanom § 116 je použitý pojem „údaje o uskutočnenej telekomunikačnej prevádzke“. Upozorňujeme predkladateľa, že je potrebné špecifikovať tento pojem, pretože nie je jasné, o aké údaje ide.  	O 	N 	Ide o zaužívany pojem Trestného poriadku v platnom znení pričom v aplikačnej praxy nie sú identifikované nejasnosti o jeho obsahu. Doplnenie preto nepovažujeme za potrebné. 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. II bod 85 
Slová, ktoré sa navrhujú vypustiť v čl. II bod 85 sa majú začínať slovom „ak“, nie slovom „k“.  	O 	A 	 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. II bod 95 
V navrhovanom § 257 ods. 1 znenie textu za písmenom c) logicky nenadväzuje na úvodnú vetu tohto odseku. Žiadame preformulovať. 	O 	A 	 	
OAP SVL ÚV SR 	K transpozícii smernice 2012/13/EÚ 
1. Čl. 4 ods. 2 písm. c) smernice 2012/13/EÚ ustanovuje členským štátom povinnosť zabezpečiť, aby sa podozrivým alebo obvineným osobám poskytlo písomné poučenie o „práve na naliehavú lekársku pomoc“. Domnievame sa, že predmetné ustanovenie nie je náležite prebraté. Žiadame zabezpečiť náležitú transpozíciu a preukázať ju v tabuľke zhody k smernici 2012/13/EÚ. 	O 	A 	 	
OAP SVL ÚV SR 	K transpozícii smernice 2012/13/EÚ 
2. Čl. 5 ods. 1 smernice 2012/13/EÚ ustanovuje členským štátom povinnosť prebrať ustanovenia o písomnom poučení do vnútroštátnych predpisov, ktorými sa vykonáva rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV. Predkladateľ v tabuľke zhody uviedol, že toto ustanovenie bude zapracované do § 14 zákona č. 154/2010 Z. z. o európskom zatýkacom rozkaze. Vzhľadom na to, že lehota na prebratie smernice 2012/13/EÚ uplynula dňa 2. júna 2014, transpozíciu tohto ustanovenia žiadame vykonať už v predloženom návrhu zákona.  	O 	A 	 	
OAP SVL ÚV SR 	K transpozícii smernice 2012/13/EÚ 
3. V zmysle čl. 7 ods. 4 smernice 2012/13/EÚ má rozhodnúť o odmietnutí prístupu k určitým (spisovým) materiálom justičný orgán alebo takéto rozhodnutie má aspoň podliehať súdnemu prieskumu. V zmysle účinného § 69 ods. 2 Trestného poriadku, v prípravnom konaní odmietnutie práva nahliadnuť do spisu na žiadosť preskúma prokurátor, a ak právo nahliadnuť do spisu odmietol prokurátor, na žiadosť toto odmietnutie preskúma nadriadený prokurátor. Účinné ustanovenie § 69 ods. 2 Trestného poriadku tak treba zosúladiť s textom smernice 2012/13/EÚ. 	O 	N 	Predkladateľ má za to, že cieľ smernice je dosiahnutý v platnej úprave prostredníctvom prieskumu zákonnosti v rámci prípravného konania zo strany prokuratora, resp. nadriadeného prokurátora. Slovné spojenie označeného ustanovenia v anglickej verzii "judicial review" neznamená výlučnú právomoc súdu na preskúmanie takéhoto postupu.  	
OAP SVL ÚV SR 	K transpozícii smernice 2009/123/ES 
V čl. I bod 68 dochádza k prebratiu smernice 2009/123/ES. V zmysle čl. 3 Legislatívnych pravidiel vlády SR, žiadame z tohto dôvodu k návrhu zákona priložiť tabuľku zhody preberaných ustanovení smernice 2009/123/ES.  	O 	A 	 	
OAP SVL ÚV SR 	K transpozícii smernice 2008/99/ES 
V čl. I body 66, 67 a 69 a 71 dochádza k transpozícii smernice 2008/99/ES. V zmysle čl. 3 Legislatívnych pravidiel vlády SR, žiadame z tohto dôvodu k návrhu zákona priložiť tabuľku zhody preberaných ustanovení smernice 2008/99/ES.  	O 	A 	 	
OAP SVL ÚV SR 	K doložke zlučiteľnosti 
1. Do bodu 3 písm. a) doložky zlučiteľnosti žiadame uviesť medzi pramene sekundárneho práva aj smernicu 2008/99/ES s uvedením celého názvu, publikačného zdroja a dodatku „v platnom znení“, ako aj smernicu 2009/123/ES s uvedením jej celého názvu a publikačného zdroja. V nadväznosti na to je potrebné náležite vyplniť bod 4 písm. d) doložky zlučiteľnosti týkajúci sa informácie o právnych predpisoch, v ktorých už sú tieto smernice prebraté. 	O 	A 	 	
OAP SVL ÚV SR 	K doložke zlučiteľnosti 
2. Do bodu 3 písm. b) doložky zlučiteľnosti žiadame uviesť rozsudok Súdneho dvora EÚ vo veci C-435/12. 	O 	A 	 	
OAP SVL ÚV SR 	K doložke zlučiteľnosti 
3. V zmysle uznesenia vlády SR č. 477 z 19. septembra 2012 bola lehota na predloženie návrhu právneho predpisu, ktorým sa preberá smernica 2012/13/EÚ určená na 15. februára 2014. V bode 4 písm. b) doložky zlučiteľnosti žiadame túto informáciu uviesť. 	O 	A 	 	
OAP SVL ÚV SR 	K doložke zlučiteľnosti 
4. Do bodu 4 písm. c) doložky zlučiteľnosti žiadame uviesť, že Komisia vedie proti Slovenskej republike pred Súdnym dvorom EÚ konanie o porušení č. 2013/0443, týkajúce sa smernice 2010/64/EÚ, ktorá je rovnako ako smernica 2012/13/EÚ súčasťou plánu Rady o posilnení procesných práv podozrivých alebo obvinených osôb v trestnom konaní. 	O 	N 	Konanie o porušení č. 2013/0443 sa týka Smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/64/EÚ z 20. októbra 2010 o práve na tlmočenie a preklad v trestnom konaní, ktorá bola do právneho poriadku Slovenskej republiky transponovaná zákonom č. 1/2014 Z. z. o organizovaní verejných športových podujatí a o zmene a doplnení niektorých zákonov s účinnosťou od 1. februára 2014.  	
OAP SVL ÚV SR 	K doložke zlučiteľnosti 
5. V zmysle Prílohy k uzneseniu vlády SR č. 477 z 19. septembra 2012 boli ako gestor a spolupracujúce rezorty zodpovedné za prebratie smernice 2012/13/EÚ určené Ministerstvo spravodlivosti SR a Generálna prokuratúra SR. Túto informáciu žiadame uviesť v bode 6 doložky zlučiteľnosti. 

 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	Čl. I 
Úvodnú vetu k čl. I odporúčame upraviť v zmysle bodu 27 prílohy č.5 k Legislatívnym pravidlám vlády Slovenskej republiky ( uviesť skrátené citácie všetkých predchádzajúcich noviel). 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	Čl. I 
K bodu 9 – odporúčame ho rozdeliť do dvoch samostatných bodov. 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	Čl. I 
K bodu 24 – slová „§61 ods.3 a ods.6“ odporúčame nahradiť slovami „§61 ods.3 a 6“. 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	Čl. I 
K bodu 29 – začiatok vety odporúčame upraviť „V §87 ods.1 písm. a) a b) sa...“. 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	Čl. I 
K bodu 30 – slová „§228 ods.2 písm. a) alebo 3“ odporúčame nahradiť slovami „§228 ods.2 písm. a) alebo ods.3“. 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	Čl. I 
K bodu 36 – v uvádzacej vete k §122 odporúčame slová „odsekom 14“ nahradiť slovami „odsekom 15“. 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	Čl. I 
K bodu 39 – uvádzaciu vetu odporúčame upraviť „§124 sa dopĺňa odsekmi 3 a 4, ktoré znejú:“. 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	Čl. I 
K bodu 46 – v §208 ods.3 a 4 odporúčame slová „odseku 1 alebo 2“ nahradiť slovami „odseku 1 alebo odseku 2“. 	O 	N 	Slovné spojenie "odseku 1 alebo 2" je používané v celom Trestnom zákone a tiež v Trestnom poriadku. 	
ŠÚ SR 	Čl. I 
K bodu 49 - v §219a ods.4 odporúčame slová „odseku 1 alebo 2“ nahradiť slovami „odseku 1 alebo odseku 2“. 	O 	N 	Slovné spojenie "odseku 1 alebo 2" je používané v celom Trestnom zákone a tiež v Trestnom poriadku. 	
ŠÚ SR 	Čl. I 
K bodu 61 - celé znenie uvádzacej vety odporúčame upraviť „§277a sa dopĺňa odsekom 4, ktorý znie:“. 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	Čl. I 
K bodom 67 a 70 – slová „uvádzacej vete“ odporúčame vypustiť. 	O 	ČA 	Novelizačný bod 67 upravený v zmysle pripomienky. Znenie novelizačného bodu 70 je v súlade s bodom 39 prílohy č. 5 Legislatívnych pravidiel vlády Slovenskej republiky. 	
ŠÚ SR 	Čl. I 
K bodom 72 a 74 – odporúčame ich spojiť do jedného bodu s týmto znením „V §330 ods.1 a §334 ods.1 sa za slovo.....“. 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	Čl. I 
K bodu 75 – slová „uvedenej v §328, §329 alebo §330“ odporúčame nahradiť slovami „uvedenej v §328, 329 alebo §330“. 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	Čl. I 
K bodu 76 - slová „uvedenej v §332, §333 alebo §334“ odporúčame nahradiť slovami „uvedenej v §332,333 alebo §334“. 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	Čl. I 
K bodom 80 a 81 - odporúčame ich spojiť do jedného bodu s týmto znením „V §341 ods.3 a §419 ods.1 písm. a) sa za slovo.....“. 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	Čl. II 
Úvodnú vetu k čl. II odporúčame upraviť v zmysle bodu 27 prílohy č.5 k Legislatívnym pravidlám vlády Slovenskej republiky ( uviesť skrátené citácie všetkých predchádzajúcich noviel). 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	Čl. II 
v §33 ods.5 odporúčame slová „§120 až 124 a §126“ nahradiť slovami „§120 až 124 a 126“. 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	Čl. II 
K bodom 28, 89 a 133 - slová „uvádzacej vete“ odporúčame vypustiť. 	O 	ČA 	Znenie novelizačných bodov 28 a 89 je v súlade s bodom 39 prílohy č. 5 Legislatívnych pravidiel vlády Slovenskej republiky. Novelizačný bod 133 upravený v zmysle pripomienky. 	
ŠÚ SR 	Čl. II 
celé znenie uvádzacej vety odporúčame upraviť „Nadpis nad §115 znie:“. 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	Čl. II 
K bodu 67 – slová „za slovo „zločinoch“ vkladajú slová“ odporúčame nahradiť slovami „na konci pripájajú tieto slová:“. 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	Čl. II 
K bodu 95 – v §257 ods.6 a 7 slovo „ods.“ odporúčame nahradiť slovom „odseku“. 	O 	A 	 	
MK SR 	K čl. I úvodná veta 
V úvodnej vete odporúčame uviesť aj zákon č. 1/2014 Z. z. o organizovaní verejných športových podujatí a o zmene a doplnení niektorých zákonov, keďže je to posledná novela Trestného zákona. 

Odôvodnenie: 
Legislatívno-technická pripomienka 	O 	A 	 	
MK SR 	K čl. I bod 8 
Slovo ,,príprava" odporúčame upraviť na správny tvar ,,Príprava". 

Odôvodnenie: 
Gramatická pripomienka 	O 	A 	 	
MK SR 	K čl. I bod 26 
Slová ,,druhej hlavy štvrtého dielu" odporúčame nahradiť slovami ,,štvrtého dielu druhej hlavy" z dôvodu zrozumiteľnosti. 

Odôvodnenie: 
Legislatívno-technická pripomienka 	O 	A 	 	
MK SR 	K čl. I bod 29 
Slová ,,v písm. a) a v písm. b)" odporúčame nahradiť slovami ,,písm. a) a b)". 

Odôvodnenie: 
Legislatívno-technická pripomienka 	O 	A 	 	
MK SR 	K čl. I bod 36 
Pravdepodobne by malo ísť o doplnenie nového odseku 15, keďže odsek 14 bol doplnený zákonom č. 1/2014 Z. z. Odporúčame upraviť číslo ,,14" na ,,15". 

Odôvodnenie: 
Legislatívno-technická pripomienka 	O 	A 	 	
MK SR 	K čl. I bod 30 
Slová ,,alebo 3" odporúčame nahradiť slovami ,,alebo ods. 3". 

Odôvodnenie: 
Legislatívno-technická pripomienka 	O 	A 	 	
MK SR 	K čl. I body 55 až 57 
Upozorňujeme na možnosť zlúčenia uvedených novelizačných bodov do jedného bodu, z dôvodu rozsiahlosti zmien v danom paragrafe. 

Odôvodnenie: 
Legislatívna technika  	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil.  	
MK SR 	K čl. I body 58 až 61 
Upozorňujeme na možnosť zlúčenia uvedených novelizačných bodov do jedného bodu, z dôvodu rozsiahlosti zmien v danom paragrafe. 

Odôvodnenie: 
Legislatívna technika  	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil.  	
MK SR 	K čl. II úvodná veta 
V úvodnej vete odporúčame uviesť aj zákon č. 1/2014 Z. z. o organizovaní verejných športových podujatí a o zmene a doplnení niektorých zákonov, keďže je to posledná novela Trestného poriadku. 

Odôvodnenie: 
Legislatívno-technická pripomienka 	O 	A 	 	
MK SR 	K čl. II bod 74 
Slovo ,,vkladajú" odporúčame upraviť na slová ,,vkladá čiarka a" a za slovom ,,§ 219" odporúčame vložiť čiarku. 

Odôvodnenie: 
Legislatívno-technická pripomienka 	O 	ČA 	Viď prepracované znenie. 	
MK SR 	K čl. II bod 75 
Slovo ,,umožniť" odporúčame upraviť na slovo ,,umožní". 

Odôvodnenie: 
Legislatívno-technická pripomienka 	O 	A 	 	
MK SR 	K čl. II bod 85 
Slová ,,k ide o osobu" odporúčame nahradiť slovami ,,ak ide o osobu". 

Odôvodnenie: 
Legislatívno-technická pripomienka 	O 	A 	 	
MK SR 	K čl. II bod 101 
Za slovo ,,písm. h)" odporúčame vložiť čiarku. 

Odôvodnenie: 
Legislatívno-technická pripomienka 	O 	A 	 	
MK SR 	K čl. I bod 65 
Tento bod odporúčame upraviť na nasledovné znenie: 
„65. V § 283 ods. 1 sa za slovo „neoprávnene“ vkladajú slová „vyhotoví rozmnoženinu zverejneného diela, umeleckého výkonu, zvukového záznamu alebo zvukovo-obrazového záznamu a spôsobí tým malú škodu alebo kto inak“.“ 

Odôvodnenie: 
Navrhujeme pristúpiť ku komplexnému výpočtu predmetov ochrany v zmysle autorského zákona (ako aj v zmysle aktuálneho znenia § 283 ods. 1 Trestného zákona), nakoľko k uvedenému konaniu nedochádza len vo vzťahu k samostatne stojacemu dielu, ale aj k výtvoru, ktorý je súčasne dielom, ktoré je vykonané výkonným umelcom a ako také je zaznamenané na zvukový alebo zvukovo-obrazový záznam. 

Za novelizačný bod 65 odporúčame vložiť nové novelizačné body 66 až 68, ktoré znejú: 
„66. V § 283 ods. 2 písm. b) sa za slovo „konania,“ vkladá slovo „alebo“. 
67. V § 283 ods. 2 písm. c) sa čiarka nahrádza bodkou a slovo „alebo“ sa vypúšťa. 
68. V § 283 ods. 2 sa vypúšťa písmeno d).“ 

Odôvodnenie: 
Navrhujeme vypustenie kvalifikovanej skutkovej podstaty uvedenej v písm. d), nakoľko sa v súčasnosti väčšina legálneho použitia predmetov ochrany v zmysle autorského zákona odohráva v digitálnom prostredí, a preto aj porušenie autorského práva bez použitia počítačového systému je zriedkavé. 
 	O 	ČA 	Akceptované v časti týkajúcej sa úpravi § 283 ods. 1 TZ. V ostatnej časti sa predkladateľ s pripomienkou nestotožnil.  	
MPRV SR 	čl. II 9. bod 
V § 16 ods. 1 písm. b) vypustiť slovo "alebo". 	O 	A 	 	
MO SR 	K čl. I. úvodnej vete 
V úvodnej vete odporúčame doplniť zákon č. 1/2014 Z. z., ktorý novelizoval zákon č. 300/2005 Z. z.  	O 	A 	 	
MO SR 	K čl. I bodu 17 
Navrhovaným ustanovením sa obmedzuje aplikácia asperačnej zásady len pri súbehu trestných činov, ktoré sú zločinmi alebo obzvlášť závažnými zločinmi. Podľa dôvodovej správy je platná právna úprava určovania sadzby trestu odňatia slobody podľa asperačnej zásady v mnohých prípadoch neprimerane prísna a zvýšenie trestnej sadzby sa míňa účinkom. 
Vzhľadom na to, že ide o úmyselné trestné činy a v súvislosti so zachovaním zásady ochrany spoločnosti a nápravy páchateľa odporúčame tento bod vypustiť. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil.  	
MO SR 	K čl. I bodu 36 
V novelizačnom bode odporúčame slovo „14“ nahradiť slovom „15“ vzhľadom na to, že v platnom znení § 122 má 14 odsekov. 	O 	A 	 	
MO SR 	K čl. I bodu 39 
Novelizačný bod odporúčame legislatívne upraviť vzhľadom na to, že platné znenie § 124 má 3 odseky.  	O 	N 	Trváme na navrhovanom znení, keďže novelizačným bodom 38 sa vypúšťa odsek 2 a teda § 124 má 2 odseky. 	
MO SR 	K čl. II úvodnej vete 
V úvodnej vete odporúčame doplniť zákon č. 1/2014 Z. z., ktorý novelizoval zákon č. 301/2005 Z. z.  	O 	A 	 	
MO SR 	K čl. II bodu 18 
Odporúčame za slová „v prejednávanej veci zúčastnil na“ vložiť slovo „sa“. 	O 	N 	Vloženie slova "sa" je nadbytočné, keďže vo vete sa už predmetné slovo nachádza ("ten, kto sa v prejednávanej veci zúčastnil na takom rozhodovaní..."). 	
ÚJD SR 	k vlastnému materiálu 
1. V Čl. II. v § 97 v ods. 4 na konci zrušiť bodku a doplniť nasledujúci text „s výnimkou jadrového alebo iného obdobného rádioaktívneho materiálu. V prípade jadrového materiálu alebo iného obdobného rádioaktívneho materiálu je nakladanie s nimi upravené v osobitnom predpise o mierovom využívaní jadrovej energie (atómový zákon).“ 

V prípade, ak by vyššie uvedená formulácia nebola dostatočná pre akceptovanie pripomienky, je možné úpravu výnimky možnosti zničenia pre jadrový materiál alebo iný obdobný rádioaktívny materiál naformulovať aj iným spôsobom pri zachovaní tejto výnimky a odkazu na osobitný predpis, ktorým je atómový zákon. 

Odôvodnenie: jadrové materiály, rádioaktívny odpad a vyhoreté jadrové palivo sa de jure a de facto zničiť nedajú. Podliehajú medzinárodnej (napr. Zmluva o nešírení jadrových zbraní) a európskej legislatíve (napr. nariadenie Komisie (Euratom) č. 302/2005 o uplatňovaní systému záruk Euratomu) 
týkajúcej evidencie, kontroly a presunu len medzi oprávnenými subjektmi, t. j. držiteľmi povolení podľa zákona č. 541/2004 Z. z. o mierovom využívaní jadrovej energie (atómový zákon) a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov, ktorých je v Slovenskej republike len obmedzený počet. 

Držiteľmi povolenia na nakladanie s jadrovými materiálmi v jadrovom zariadení a povolenia na nakladanie s rádioaktívnymi odpadmi alebo vyhoretým jadrovým palivom sú len dva subjekty. Držiteľmi povolenia na nakladanie s jadrovými materiálmi mimo jadrového zariadenia (nakladanie v obmedzenom rozsahu – kryty na zdroje ionizujúceho žiarenia) je cca 50 subjektov. 

Držitelia povolenia na nakladanie s jadrovými materiálmi v jadrovom zariadení sú povinní okrem iného podľa atómového zákona viesť evidenčné záznamy o jadrových materiáloch v rozsahu Kapitoly 7 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu a prevádzkové záznamy a predkladať ÚJD SR správy o zmene inventára. 

Rádioaktívne materiály a vyhoreté jadrové palivo je možné len skladovať alebo ukladať v určených jadrových zariadeniach. Pre povrchové ukladanie rádioaktívnych odpadov (RaO) je v Slovenskej republike v prevádzke Republikové úložisko RAO v Mochovciach a pre vyhoreté jadrové palivo Medzisklad vyhoretého paliva v Jaslovských Bohuniciach. 

Zároveň upriamujeme pozornosť na skutočnosť, že smernica Rady 2006/117/EURATOM o dozore a kontrole pri preprave rádioaktívneho odpadu a vyhoretého jadrového paliva, na ktorú sa odvoláva v Prílohe B smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/99/ES o ochrane životného prostredia prostredníctvom trestného práva (odôvodnenie uvedené v Dôvodovej správe B. Osobitná časť) neupravuje odstránenie, resp. likvidáciu rádioaktívneho odpadu alebo vyhoretého jadrového paliva, ale len jeho uloženie alebo skladovanie. 

Podľa § 21 atómového zákona na nakladanie s rádioaktívnymi odpadmi, pri ktorých nie je známy pôvodca alebo pôvodca nie je schopný bezpečne nakladať s rádioaktívnymi odpadmi, ÚJD SR určí iného držiteľa povolenia na nakladanie s rádioaktívnymi odpadmi. Podľa § 9 ods. 1 písm. d) zákona č. 238/2006 Z. z. o Národnom jadrovom fonde na vyraďovanie jadrových zariadení a na nakladanie s vyhoretým jadrovým palivom a rádioaktívnymi odpadmi (zákon o jadrovom fonde) a o zmene a doplnení niektorých zákonov možno použiť finančné prostriedky z Národného jadrového fondu na vyraďovanie jadrových zariadení a na nakladanie s vyhoretým jadrovým palivom a rádioaktívnymi odpadmi na nakladanie s jadrovými materiálmi a rádioaktívnymi odpadmi, ktorých pôvodca nie je známy, vrátane rádioaktívnych odpadov a jadrových materiálov pochádzajúcich z náhodných záchytov alebo z trestnej činnosti, ktorých pôvodca nie je podľa vyjadrenia vyšetrovateľa Policajného zboru Slovenskej republiky alebo ministerstva zdravotníctva známy. 
Pripomienka je zásadná. 

 	Z 	ČA 	Odkaz na jadrový a iný obdobný rádioaktívny materiál bol z návrhu § 97 TP vypustený.  	
ÚJD SR 	k vlastnému materiálu 
2. V Čl. II. v § 33 ods. 6 na konci textu dať úvodzovky hore. 
Odôvodnenie: citovanie textu poučenia sa ukončuje úvodzovkami hore 
Pripomienka je odporúčacia. 

 	O 	A 	 	
ÚJD SR 	k vlastnému materiálu 
3. V Čl. II. v § 33 ods. 7 na konci textu zrušiť úvodzovky hore 
Odôvodnenie: nejde o citáciu poučenia, poučenie je uvedené v ods. 6 
Pripomienka je odporúčacia. 	O 	N 	Trváme na navrhovanom znení, keďže navrhované citované ustanovenia sa ako na začiatku, tak aj na konci označujú úvodzovkami. 	
MZVaEZ SR 	K čl. I bodom 3 a 22 a čl. II bodom 112 a 153 
Za slovo "slová", resp. "veta" odporúčame vložiť dvojbodku. 	O 	A 	 	
MZVaEZ SR 	K čl. I bodu 36 
V uvádzacej vete odporúčame slová "odsekom 14" nahradiť slovami "odsekom 15".  	O 	A 	 	
MZVaEZ SR 	K čl. I bodu 40 
V písmenách b) a d) na konci odporúčame bodkočiarku nahradiť čiarkou. 	O 	A 	 	
MZVaEZ SR 	K čl. I bodom 55 a 58 
Za slovo "jeden" odporúčame vložiť slovo "rok". 	O 	A 	 	
MZVaEZ SR 	K čl. I bodom 56 a 59 
Pred slovom "spôsobí" odporúčame vypustiť spojku "a".  	O 	A 	 	
MZVaEZ SR 	K čl. I bodu 75 
Slová "uvedenej v § 328, § 329 alebo § 330" odporúčame nahradiť slovam "uvedenej v § 328, 329 alebo § 330".  	O 	A 	 	
MZVaEZ SR 	K čl. I bodu 76 
Novelizačný bod odporúčame preformulovať: "76. V § 336 ods. 2 sa slová "uvedenej v § 332, 333, 334 alebo § 335" nahrádzajú slovami "uvedenej v § 332, 333 alebo § 334".".  	O 	A 	 	
MZVaEZ SR 	K čl. II bodu 52  
Pred slovom "prvej" odporúčame vypustiť predložku "v".  	O 	A 	 	
MZVaEZ SR 	K čl. II bodu 60  
V odseku 3 za slovo "výkonu" odporúčame vložiť slovo "trestu". 
V odseku 4 odporúčame slová "aby výroky o náhrde škody a o ochrannom opatrení" nahradiť slovami "aby výrok o náhrade škody a výrok o ochrannom opatrení".  	O 	A 	 	
MZVaEZ SR 	K čl. II bodu 75 
V odseku 1 odporúčame slovo "umožniť" nahradiť slovom "umožní".  	O 	A 	 	
MZVaEZ SR 	K čl. II bodom 116, 117, 118 a 121 
Novelizačné body odporúčame ukončiť bodkou. 	O 	A 	 	
MZVaEZ SR 	K čl. I bodu 27 a čl. II bodu 144 
Novelizačný bod odporúčame ukončiť úvodzovkami a bodkou. 	O 	A 	 	
MZVaEZ SR 	K čl. II bodu 150 
V uvádzacej vete odporúčame slovo "dopĺňajú" nahradiť slovom "pripájajú".  	O 	A 	 	
MZVaEZ SR 	K čl. I bodu 30  
Za slovo "alebo" odporúčame vložiť slovo "odseku". 	O 	ČA 	Upravené v zmysle pripomienky Ministerstva kultúry SR. 	
MZVaEZ SR 	K doložke zlučiteľnosti právneho predpisu s právom EÚ 
Odporúčame: 
V súlade s textom osobitnej časti dôvodovej správy uviesť v bode 3 písm. a), že problematika návrhu právneho predpisu je upravená v sekundárnom „pred-lisabonskom“ práve v smernici EP a Rady 2008/99/ES z 19. novembra 2008 o ochrane životného prostredia prostredníctvom trestného práva a v smernici EP a Rady 2009/123/ES z 21. októbra 2009, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2005/35/ES o znečisťovaní mora z lodí a o zavedení sankcií za porušenia. 
V súlade s textom osobitnej časti dôvodovej správy uviesť v bode 3 písm. b), že problematika návrhu právneho predpisu je obsiahnutá v judikatúre Súdneho dvora v rozsudku C-435/12 z 10. apríla 2014 vo veci ACI Adam BV a iní proti Stichting de Thuiskopie a Stichting Onderhandelingen Thuiskopie vergoeding. 
Doplniť do bodu 4 písm. a), že lehota na prebratie smernice 2008/99/ES je 26. decembra 2010 a lehota na prebratie smernice 2009/123/ES je 16. novembra 2010. 
Doplniť do bod 4 písm. d) všetky právne predpisy, do ktorých boli smernice prebraté. 
Do bodu 6 doplniťi gestora a spolupracujúce rezorty. 

 	O 	A 	 	
MZVaEZ SR 	K čl. II bodu 3 
V § 8 ods. 3 Trestného poriadku žiadame vypustiť poslednú vetu: „Ministerstvo zahraničných vecí zašle stanovisko orgánu činnému v trestnom konaní alebo súdu bezodkladne (najneskôr do 24 hodín od doručenia žiadosti).“. 
Odôvodnenie: 
Zmena navrhovaná v § 8 ods. 3 Trestného poriadku mení postup, ktorým sa orgán v činný v trestnom konaní alebo súd obráti na Ministerstvo zahraničných vecí a európskych záležitostí Slovenskej republiky (MZVaEZ SR) v prípade pochybností o tom, či je osoba vyňatá z pôsobnosti orgánov činných v trestnom konaní a súdu z dôvodu imunít a výsad, ktoré v Slovenskej republike požíva podľa medzinárodných zmlúv alebo iných pravidiel medzinárodného práva. V súčasnosti podáva MZVaEZ SR vyjadrenie v predmetnej otázke cez Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky, avšak podľa navrhovanej novely bude môcť orgán činný v trestnom konaní alebo súd požiadať o vyjadrenie priamo. Novela súčasne spresňuje, že predmetom uvedeného ustanovenia je posúdenie výlučne aplikovateľnosti a rozsahu imunít podľa noriem medzinárodného (nie vnútroštátneho práva). 
MZVaEZ SR však zásadne nesúhlasí s navrhovanou právnou úpravou, podľa ktorej by malo povinnosť na požiadanie orgánu činného v trestnom konaní alebo súdu zaslať požadované stanovisko bezodkladne, najneskôr do 24 hodín od doručenia žiadosti. 
Ministerstvo spravodlivosti SR nemá podľa platnej úpravy určenú žiadnu lehotu na poskytnutie stanoviska. Vydanie stanoviska sa predpokladá iba v prípade pochybností, teda v komplikovaných prípadoch, preto sa nejaví ako vhodné určovať pre MZVaEZ SR konkrétnu lehotu. Navrhovaná 24-hodinová lehota by podľa nášho názoru mohla byť opodstatnená iba v mimoriadnych a odôvodnených prípadoch, ak stanovisko MZVaEZ SR má byť napr. podkladom pre obmedzenie osobnej slobody dotknutej osoby. V prípade, ak príslušný orgán nerozhoduje o takomto obmedzení, neexistuje podľa nášho názoru dôvod na ustanovenie 24-hodnovej lehoty na zaslanie stanoviska. Pripomíname, že osobná nedotknuteľnosť diplomatických zástupcov neznamená, že policajné orgány nemôžu obmedziť jej osobnú slobodu v prípadoch spáchania závažných zločinov s cieľom predísť páchaniu alebo pokračovaniu v páchaní trestného činu. 
Takáto povinnosť nie je zakotvená ani vo Viedenskom dohovore o diplomatických stykoch (vyhláška ministra zahraničných vecí č. 157/1964 Zb.), ani v právnych nástrojoch, ktorými je Slovenská republika viazaná. Takáto úprava nie je ani v právnych poriadkoch iných štátov (napr. Česko, Nemecko). 
Z uvedeného dôvodu žiadame predkladateľa o vypustenie poslednej vety z navrhovaného § 8 ods. 3 Trestného poriadku. 
Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 
 	Z 	A 	 	
MZ SR 	k čl. I 46. bodu § 208 ods. 2 písm. c) 
V čl. I 46. bode v § 208 ods. 2 písm. c) žiadame slovo „spôsobilosť“ nahradiť slovom „spôsobilej“. 
Táto pripomienka je zásadná. 
Odôvodnenie 
Navrhovaná formulácia „vzhľadom na jej vek alebo zdravotný stav alebo spôsobilosť poškodiť jej zdravie“ je zmätočná, pretože vek a zdravotný stav sa viažu na osobu, avšak spôsobilosť poškodiť jej zdravie, to znamená spôsobilosť poškodenia zdravia osoby sa viaže na činnosť. 
 	Z 	A 	 	
MZ SR 	k čl. I 19. bodu § 47 ods. 2 
V čl. I 19. bode v § 47 ods. 2 odporúčame za slová „omamných látok,“ vložiť slová „psychotropných látok,“. 
Odôvodnenie 
Terminologické zosúladenie s platnou právnou úpravou. Ide o trestný čin nedovolenej výroby omamných a psychotropných látok, jedov alebo prekurzorov, ich držanie a obchodovanie s nimi (§ 171 až 173 Trestného zákona). 
 	O 	A 	 	
MZ SR 	k čl. I 39. bodu § 124 ods. 3, 51. bodu § 276 ods. 1, 55. bodu § 277 ods. 1 a 62. bodu § 278 ods. 1 
V čl. I 39. bode v § 124 ods. 3, 51.bode v § 276 ods. 1, 55. bode v § 277 ods. 1 a 62. bode v § 278 ods. 1 odporúčame za slová „sociálne poistenie,“ vložiť slová „poistné na“. 
Odôvodnenie 
Legislatívno-technická úprava. 

 	O 	N 	Predkladateľ sa s potrbou doplnenia v zmysle pripomienky nestotožnil.  	
MZ SR 	k čl. I 46. bodu § 208 ods. 2 písm. b) 
V čl. I 46. bode v § 208 ods. 2 písm. b) odporúčame vypustiť slovo „vzdelania“ a v nadväznosti na uvedené znenie písmena b) formulačne upraviť (slovo „alebo“ zaradiť za slovo „bývania“). Súčasne odporúčame slová „bezdôvodným odopieraním vzdelávania“ doplniť do odseku 1. 
Odôvodnenie 
Bezdôvodným odopieraním vzdelania, resp. vzdelávania možno spôsobiť osobe psychické utrpenie (nie fyzické utrpenie). Podľa syndrómu CAN fyzické utrpenie nezahŕňa odopieranie vzdelávania. Pokiaľ ide o pojem „vzdelanie“, navrhujeme ponechať doterajší pojem „vzdelávanie“, pretože „vzdelávanie“ predstavuje proces a „vzdelanie“ je výsledkom procesu vzdelávania. V dôsledku zmeny pojmu „vzdelanie“ na „vzdelávanie“ ostanú nepokryté prípady bezdôvodného odopierania vzdelávania, napríklad dieťa je síce zapísané do školy (neodopiera sa mu vzdelanie), ale sa mu neumožňuje riadne navštevovať školu (odopiera sa mu vzdelávanie). Navrhovaná zmena pojmu nie je ani v dôvodovej správe odôvodnená. 
 	O 	ČA 	čiastočné akceptované v časti týkajúcej sa slova "vzdelávania". 	
MZ SR 	k čl. I 146. bodu § 208 ods. 2 písm. c) 
V čl. I 46. bode v § 208 ods. 2 písm. c) odporúčame v texte „neúmernú fyzickú záťaž alebo psychickú záťaž“ za slovo „alebo“ vložiť slovo „neúmernú“. 
Odôvodnenie 
Spresnenie ustanovenia vzhľadom na to, že ide o vykonávanie činnosti vyžadujúcej v prípade psychickej záťaže jej rovnaký stupeň ako pri fyzickej záťaži, to znamená musí sa jednať o neúmernú psychickú záťaž. 
 	O 	A 	 	
MZ SR 	k čl. I 84. bodu § 438g 
V čl. I 84. bode v § 438g odporúčame slová „uvedená v § 92 ods. 1“ premiestniť za slovo „doba“. 
Odôvodnenie 
Legislatívno-technická úprava. 

 	O 	A 	 	
MZ SR 	k čl. II 9. bodu § 16 ods. 1 
V čl. II 9. bode v § 16 ods. 1 odporúčame na konci písmena a) doplniť slovo „alebo“ a na začiatku písmena b) slovo „alebo“ vypustiť. 
Odôvodnenie 
Legislatívno-technická úprava. 

 	O 	A 	 	
MZ SR 	k čl. II 15. bodu § 24 ods. 4 
V čl. II 15. bode v § 24 ods. 4 poslednej vete odporúčame v texte „pre účely“ predložku „pre“ nahradiť predložkou „na“. 
Odôvodnenie 
Jazyková úprava. 

 	O 	A 	 	
MZ SR 	k čl. II 16. bodu § 24 ods. 5 

V čl. II 16. bode v § 24 ods. 5 prvej vete odporúčame v texte „pre určenie“ predložku „pre“ nahradiť predložkou „na“. 
Odôvodnenie 
Jazyková úprava. 

 	O 	A 	 	
MZ SR 	k čl. II 19. bodu 
V čl. II 19. bod odporúčame legislatívno-technicky upraviť napríklad takto: 
„19. V § 32 ods. 6 sa slová „ktorá je založená“ nahrádzajú slovami „ktorá nie je riadne odôvodnená, je založená“ a na konci sa pripája táto veta: „O tom, že sa nekoná o námietke zaujatosti strany podľa prvej vety, sa strana vhodným spôsobom upovedomí.“. 
Odôvodnenie 
Legislatívno-technická úprava, požiadavka zrozumiteľnosti právnej úpravy. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil, text návrhu považuje za dostatočne zrozumiteľný. 	
MZ SR 	k čl. II 21. bodu § 33 ods. 3 písm. d) 

V čl. II 21. bode v § 33 ods. 3 písm. d) odporúčame slová „aby nazrel“ nahradiť slovom „nazrieť“. 

Odôvodnenie 
Legislatívno-technická úprava. 

 	O 	A 	 	
MZ SR 	k čl. II 45. bodu § 116 ods. 4 a 87. bodu 

V čl. II 45. bode v § 116 ods. 4 a v 87. bode odporúčame slovo „pokiaľ“ nahradiť slovom „ak“. 
Odôvodnenie 
Jazyková úprava. 
 	O 	A 	 	
MZ SR 	k čl. II 65. bodu § 196 ods. 2 
V čl. II 65. bode v § 196 ods. 2 prvej vete odporúčame vypustiť slová „príslušný prokurátor alebo príslušný policajt“. 
Odôvodnenie 
Gramatická úprava (odstránenie duplicitného podmetu vo vete). 

 	O 	A 	 	
MZ SR 	k čl. II 96. bodu § 263 ods. 3 

V čl. II 96. bode navrhované znenie § 263 ods. 3 odporúčame formulačne upraviť tak, aby uvádzacia veta korešpondovala so znením písmena c). 
Odôvodnenie 
Legislatívno-technická úprava. 

 	O 	A 	 	
MZ SR 	k čl. II 110. bodu § 321 ods. 2 

V čl. II 110. bode v § 321 ods. 2 prvej vete odporúčame slová „odvolací súd“ zaradiť za slovo „Ak“. 
Odôvodnenie 
Jazyková úprava. 

 	O 	A 	 	
MZ SR 	k čl. II 144. bodu § 411a ods. 2 

V čl. II 144. bode v 411a ods. 2 odporúčame slovo „vyslúchnuť“ nahradiť slovom „vypočuť“. Táto pripomienka sa vzťahuje aj na § 241 ods. 5, § 258 ods. 1, 452 ods. 1 a § 452 ods. 2 Trestného poriadku a primerane aj na § 261 ods. 2, § 417 ods. 2 a § 446 ods. 1 Trestného poriadku. 
Odôvodnenie 
Jazyková úprava (nahradenie nespisovného slova spisovným), zjednotenie terminológie Trestného poriadku, ktorý prevažne používa termín „vypočuť“, resp. obdobné termíny vo svojich ustanoveniach (napríklad § 57, 58 a 62). 

 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil, zmenu nepovažuje za nevyhnutnú. 	
MZ SR 	k čl. II 155. bodu § 567l ods. 2 a 3 
V čl. II 155. bode v § 567l ods. 2 a 3 odporúčame slová „doterajších predpisov“ nahradiť slovami „tohto zákona v znení účinnom do 31. decembra 2014“. 
Odôvodnenie 
Legislatívno-technická úprava. 
 	O 	A 	 	
MPSVR SR 	K čl. I bod 19 
Zásadne žiadam v čl. I bode 19 v navrhovanom znení § 47 ods. 2 za slovami „podľa 
§ 208“ vypustiť slová „ods. 2, 3 alebo 4“. 

Odôvodnenie: Zásadne nesúhlasím s tým, aby zo zásady „tri krát a dosť“ pri ukladaní trestu odňatia slobody na doživotie bolo vylúčené psychické týranie, a to z dôvodu, že psychické týranie nie je menej závažným konaním ako týranie fyzické. 

 	Z 	N 	Rozporové konanie sa uskutočnilo dňa 16. septembra 2014. Bol prijatý kompromisný návrh k úprave § 47 ods. 2 Trestného zákona a o tým spôsobom, že § 47 ods. 2 TZ bude obsahovať odkaz na „§ 208 ods. 3 a 4 TZ“ – uvedeným sa dosiahne právny stav kedy sa zásada 3x a dosť bude aplikovať len na najzávažnejšie (kvalifikované) formy páchania tohto trestného činu a súčasne sa odstráni neželaná selekcia medzi psychickou (ods. 1) a fyzickou (ods. 2) formou týrania. Rozpor bol odstránený.  	
MPSVR SR 	K čl. I bod 46 
Zásadne žiadam v čl. I bode 46 v navrhovanom znení § 208 ods. 2 písm. b) vypustiť 
slovo „bezdôvodným“ a v § 208 ods. 2 písm. e) vypustiť slovo „neodôvodneným“. 

Odôvodnenie: Uvedené slová žiadam vypustiť z dôvodu nejasnosti. Podmienka závažnosti konania 
je zrejmá už z prvej vety ustanovenia, podľa ktorej musí byť poškodenej osobe spôsobené fyzické utrpenie. Je preto nadbytočné charakterizovať odopieranie stravy ako bezdôvodné, 
či obmedzovanie prístupu k majetku ako neodôvodnené. 
 	Z 	N 	Rozporové konanie sa uskutočnilo dňa 16. septembra 2014. § 208 bol modifikovaný v zmysle iných vznesených pripomienok. Predkladateľ zachovanie slova "bezdôvodný/neodvôvodnený" v texte § 208 TZ považuje za účelné. Po modifikácií znenia § 208 TZ a následnej diskusii pripomienkujúci subjekt od pripomienky ustúpil. Rozpor bol odstránený.  	
MPSVR SR 	Zásadná pripomienka nad rámec predkladaného návrhu, K zákonu č. 300/2005 Z. z. Trestný zákon 
Zásadne žiadam do zákona č. 300/2005 Z. z. Trestný zákon zakotviť ustanovenie, v zmysle ktorého sa za trestný čin považuje aj neodvedenie dobrovoľných príspevkov zamestnávateľom za zamestnanca v systéme starobného dôchodkového sporenia, pri splnení zákonom ustanovených podmienok. 

Odôvodnenie: Podľa § 26 ods. 3 a § 65 ods. 1 a 5 zákona č. 43/2004 o starobnom dôchodkovom sporení a o zmene a doplnení niektorých zákonov, je zamestnanec, ktorý žiada zamestnávateľa o odvádzanie dobrovoľných príspevkov povinný informovať ho aj o svojom záväzku platiť dobrovoľné príspevky a preukázať mu všetky skutočnosti potrebné 
na odvádzanie dobrovoľných príspevkov. V prípade, ak si zamestnanec splní tieto povinnosti, je zamestnávateľ povinný odvádzať dobrovoľné príspevky za zamestnanca a uzatvoriť o tom so zamestnancom písomnú dohodu. Vychádzajúc z charakteru týchto dobrovoľných príspevkov, je podľa môjho názoru potrebné sankcionovať zamestnávateľa v prípade, 
ak si zamestnanec splní povinnosti uložené zákonom a zaplatí dobrovoľné príspevky, 
no zamestnávateľ mu ich neodvedie. Na uvedenej pripomienke trvám v závislosti 
od spôsobu akceptácie odporúčacej pripomienky k čl. I bodom 39, 51, 55 a 62. 
 	Z 	A 	 	
MPSVR SR 	Zásadná pripomienka nad rámec predkladaného návrhu, K zákonu č. 300/2005 Z. z. Trestný zákon 
Zásadne žiadam do zákona č. 300/2005 Z. z. Trestný zákon zakotviť ustanovenie, v zmysle ktorého sa za trestný čin považuje aj nezaplatenie a neodvedenie príspevkov 
na doplnkové dôchodkové sporenie zamestnávateľom za zamestnanca, ktorý vykonáva práce podľa § 2 ods. 2 písm. b) zákona č. 650/2004 Z. z. o doplnkovom dôchodkovom sporení 
a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení zákona č. 318/2013 Z. z. 

Odôvodnenie: Vychádzajúc z príslušných ustanovení zákona č. 650/2004 Z. z. o doplnkovom dôchodkovom sporení a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov, za zamestnanca, ktorý vykonáva prácu podľa § 2 ods. 2 písm. b) tohto zákona 
a má uzatvorenú účastnícku zmluvu, platí a odvádza príspevky na doplnkové dôchodkové sporenie zamestnávateľ. V tomto prípade ide o zamestnancov vykonávajúcich tzv. „rizikové práce“, pri ktorých má zamestnávateľ povinnosť zo zákona č. 650/2004 Z. z. o doplnkovom dôchodkovom sporení a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov uzatvoriť zamestnávateľskú zmluvu, ako aj povinnosť platiť a odvádzať príspevky 
na doplnkové dôchodkové sporenie. Na uvedenej pripomienke trvám v závislosti 
od spôsobu akceptácie odporúčacej pripomienky k čl. I bodom 39, 51, 55 a 62. 
 	Z 	A 	 	
MPSVR SR 	Zásadná pripomienka nad rámec predkladaného návrhu, K zákonu č. 300/2005 Z. z. Trestný zákon 
Zásadne žiadam do zákona č. 300/2005 Z. z. Trestný zákon zakotviť ustanovenie, v zmysle ktorého sa za trestný čin považuje aj neodvedenie príspevkov na doplnkové dôchodkové sporenie zamestnávateľom za zamestnanca podľa § 14 ods. 2 zákona č. 650/2004 Z. z. o doplnkovom dôchodkovom sporení a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení zákona č. 318/2013 Z. z., ak sa na tom so zamestnancom dohodol. 

Odôvodnenie:Podľa môjho názoru je potrebné ochraňovať rovnako, ako aj v predchádzajúcich vyššie uvedených prípadoch záujmy účastníkov, za ktorých ako za zamestnancov zamestnávateľ odvádza príspevky na doplnkové dôchodkové sporenie, ak sa na tom 
so zamestnancom dohodol. Na uvedenej pripomienke trvám v závislosti od spôsobu akceptácie odporúčacej pripomienky k čl. I bodom 39, 51, 55 a 62. 
 	Z 	A 	 	
MPSVR SR 	K predkladacej správe a všeobecnej časti dôvodovej správy 
V poslednom odseku predkladacej správy a v poslednom odseku všeobecnej časti dôvodovej správy odporúčam vypustiť informáciu o vplyvoch na zamestnanosť a doplniť informáciu o sociálnych vplyvoch predloženého návrhu zákona. 
Odôvodnenie: Podľa Aktualizovanej jednotnej metodiky na posudzovanie vybraných vplyvov je vplyv na zamestnanosť hodnotený ako súčasť sociálnych vplyvov. 
 	O 	A 	 	
MPSVR SR 	Všeobecná pripomienka 
Návrh obsahuje viacero gramatických chýb, ktoré odporúčam opraviť. 
Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka. 
 	O 	A 	 	
MPSVR SR 	K čl. I úvodnej vete 
Odporúčam v čl. I úvodnej vete za slovami „uznesenia Ústavného súdu Slovenskej republiky č. 189/2013 Z. z.“ slovo „a“ nahradiť čiarkou a za slová „zákona č. 204/2013 Z. z.“ odporúčam vložiť slová „a zákona č. 1/2014 Z. z.“. 
Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka. 
 	O 	A 	 	
MPSVR SR 	K čl. I body 39, 51, 55 a 62 
Upozorňujem, že v v čl. I bode 39 v navrhovanom znení § 124 ods. 3, čl. I bode 51 v navrhovanom znení § 276 ods. 1, čl. I bode 55 v navrhovanom znení § 277 ods. 1 
a v čl. I bode 62 v navrhovanom znení § 278 ods. 1, je potrebné poistné na sociálne poistenie uvádzať spolu s príspevkami na starobné dôchodkové sporenie a nie s poistným na verejné zdravotné poistenie. Zároveň je potrebné v týchto ustanoveniach rozlišovať, či ide 
o príspevky na starobné dôchodkové sporenie ako celok, alebo či ide len o povinné príspevky na starobné dôchodkové sporenie alebo len o dobrovoľné príspevky na starobné dôchodkové sporenie. 
Odôvodnenie: Účelom tejto pripomienky je zosúladiť použitú terminológiu s platným právnym stavom, nakoľko podľa zákona č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení v znení neskorších predpisov sa poistné na sociálne poistenie platí spolu s príspevkami na starobné dôchodkové sporenie. Podľa zákona č. 43/2004 Z. z. o starobnom dôchodkovom sporení 
a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení zákona č. 252/2012, sa za príspevky 
na starobné dôchodkové sporenie považujú povinné príspevky na starobné dôchodkové sporenie a dobrovoľné príspevky na starobné dôchodkové sporenie. 
 	O 	ČA 	Pripomienka je čiastočne akceptovaná a riešená v rámci rozporových konaní k vecne zásadnym pripomienkam pripomienkujúceho subjektu.  	
MPSVR SR 	K čl. II úvodnej vete 
Odporúčam v čl. II úvodnej vete za slovami „zákona č. 204/2013 Z. z.“ slovo „a“ nahradiť čiarkou a za slová „zákona č. 305/2013 Z. z.“ odporúčam vložiť slová „a zákona č. 1/2014 Z. z.“. 
Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka. 
 	O 	A 	 	
MPSVR SR 	K čl. II bod 104 
Odporúčam v čl. II znenie novelizačného bodu 104 upraviť nasledovne: 
„V § 310 ods. 1 poslednej vete sa čiarka za slovom „smeruje“ nahrádza bodkou a vypúšťajú sa slová „alebo že odvolanie smeruje aj proti konaniu, ktoré rozsudku predchádzalo“ 
a na konci sa pripájajú tieto vety: „Do zápisnice možno zaznamenať aj dôvody odvolania. 
Ak odvolateľ neoznačil konkrétny výrok, má sa za to, že odvolanie smeruje proti všetkým výrokom, na napadnutie ktorých je odvolateľ oprávnenou osobou; odvolateľ môže takto vymedzený rozsah odvolania následne obmedziť.“.“. 
Odôvodnenie: Z dôvodu spresnenia textu. 
 	O 	ČA 	Legilstívno technická úprava odkazom na poslednú vetu.  	
MPSVR SR 	K čl. II bod 109 
Odporúčam v čl. II bode 109 slovo „prieskume“ nahradiť slovom „preskúmavaní“. 
Odôvodnenie: Štylistická pripomienka. 
 	O 	A 	 	
MPSVR SR 	K doložke vybraných vplyvov, časti 3. Sociálne vplyvy 
Odporúčam predkladateľovi prehodnotiť sociálne vplyvy predloženého návrhu zákona, ktoré sú podľa môjho názoru pozitívne aj negatívne, a to súvislosti s časťou 4.2. analýzy sociálnych vplyvov (prístup k zdrojom, právam, tovarom a službám). V doložke vybraných vplyvov, v riadku 3. Sociálne vplyvy navrhujem označiť znakom x pozitívne aj negatívne sociálne vplyvy. Vzhľadom na to, že pozitívne sociálne vplyvy predloženého návrhu zákona podľa môjho názoru prevládajú, odporúčam túto skutočnosť uviesť v časti A.3. Poznámky. 
Odôvodnenie: Potreba úpravy doložky vybraných vplyvov je podrobnejšie odôvodnená k pripomienkam Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky týkajúcich sa analýzy sociálnych vplyvov a vyplýva z Aktualizovanej jednotnej metodiky 
na posudzovanie vybraných vplyvov. 
 	O 	ČA 	Akceptované v časti pozitívnych vplyvov.  	
MPSVR SR 	K analýze sociálnych vplyvov, časti 4.2. (prístup k zdrojom, právam, tovarom a službám) 
V časti 4.2. analýzy sociálnych vplyvov odporúčam identifikovať a kvalitatívne zhodnotiť pozitívne vplyvy právnej úpravy navrhovanej v článku I (návrh na zmenu a doplnenie zákona č. 300/2005 Z. z. Trestný zákon v znení neskorších predpisov), ktorú vo všeobecnosti možno zhodnotiť ako právnu úpravu umožňujúcu presnejšie a objektívnejšie právne posúdenie konania páchateľa. Zároveň odporúčam zhodnotiť pozitívny vplyv návrhu, ktorým sa umožní vyvodenie trestnej zodpovednosti voči majiteľom zvierat, ktorí z nedbanlivosti porušia svoje povinnosti uložené právnym predpisom a tiež návrhu novej skutkovej podstaty trestného činu spočívajúcej v neoprávnenom vyrobení, používaní alebo prechovávaní overovacej značky meradla alebo zabezpečovacej značky meradla podľa zákona č. 142/2000 Z. z. o metrológii a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov za účelom použiť 
ju ako pravú. 
Odôvodnenie: Potreba úpravy vyplýva z Aktualizovanej jednotnej metodiky na posudzovanie vybraných vplyvov. 
 	O 	ČA 	Akceptovaná v časti identifikácie pozitívnych sociálnych vplyvov.  	
MPSVR SR 	K analýze sociálnych vplyvov, časti 4.2. (prístup k zdrojom, právam, tovarom a službám) 
V časti 4.2. analýzy sociálnych vplyvov odporúčam identifikovať a kvalitatívne zhodnotiť pozitívne vplyvy opatrení navrhovaných v článku II (návrh na zmenu a doplnenie zákona 
č. 301/2005 Z. z. Trestný poriadok v znení neskorších predpisov), ktoré posilňujú právnu istotu strán trestného konania. V súvislosti s novonavrhovanou právnou úpravou v článku II podľa môjho názoru dochádza aj k určitým obmedzeniam a teda k negatívnemu sociálnemu vplyvu vo vzťahu k prístupu k právam jednotlivcov, ktoré vzhľadom na svoj účel – zrýchlenie trestného konania, eliminácia možností obštrukčného správania zo strany obvinených – 
vo vzťahu k spoločnosti možno hodnotiť pozitívne. 
Odôvodnenie: Potreba úpravy vyplýva z Aktualizovanej jednotnej metodiky na posudzovanie vybraných vplyvov. 
 	O 	ČA 	Akceptovaná vo vzťahu k pozitívnym vplyvom. 	
MPSVR SR 	Odporúčacia pripomienka nad rámec predkladaného návrhu, K § 340 ods. 1 zákona č. 300/2005 Z. z. Trestný zákon 
Odporúčam v § 340 ods. 1 zákona č. 300/2005 Z. z. Trestný zákon za slovami „ôsmej hlavy osobitnej časti,“ vložiť slová „trestný čin rozširovania detskej pornografie podľa § 369, prechovávania detskej pornografie a účasti na detskom pornografickom predstavení podľa 
§ 370, alebo sa dozvie, že iný na dieťati spáchal trestný čin ublíženia na zdraví podľa 
§ 156, zverenia dieťaťa do moci iného podľa § 180, obmedzovania osobnej slobody podľa 
§ 183, hrubého nátlaku podľa § 191, nátlaku podľa § 192, sexuálneho zneužívania podľa 
§ 201a až 202, súlože medzi príbuznými podľa § 203, odloženia dieťaťa podľa § 205, opustenia dieťaťa podľa § 206, týrania blízkej a zverenej osoby podľa § 208, alebo únosu podľa § 209 a 210“. 

Zároveň odporúčam v § 340 ods. 2 zákona č. 300/2005 Z. z. Trestný zákon na konci pripojiť túto vetu: „Uvedenie blízkej osoby do nebezpečenstva trestného stíhania však nezbavuje páchateľa trestnosti, ak sa týka neoznámenia na dieťati spáchaného trestného činu úkladnej vraždy podľa § 144, vraždy podľa § 145, zabitia podľa § 147 a 148, ublíženia na zdraví podľa § 155 a 156, obchodovania s ľuďmi podľa § 179, zverenia dieťaťa do moci iného podľa § 180 a 181, pozbavenia osobnej slobody podľa § 182, obmedzovania osobnej slobody podľa § 183, hrubého nátlaku podľa§ 191, nátlaku podľa § 192, obmedzovania slobody pobytu podľa 
§ 184, lúpeže podľa § 188, vydierania § 189, hrubého nátlaku podľa 
§ 190 a 191, nátlaku podľa § 192, znásilnenia podľa § 199, sexuálneho násilia podľa § 200, sexuálneho zneužívania podľa § 201 až 202, súlože medzi príbuznými podľa § 203, odloženia dieťaťa podľa § 205, opustenia dieťaťa podľa § 206, týrania blízkej a zverenej osoby podľa 
§ 208, únosu podľa § 209 a 210, alebo trestného činu výroby detskej pornografie podľa § 368, rozširovania detskej pornografie podľa § 369 a prechovávania detskej pornografie a účasti 
na detskom pornografickom predstavení podľa § 370.“. 

Odôvodnenie: Uvedená zmena vychádza z čl. 41 ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky, ktorý zaručuje osobitnú ochranu detí a mladistvých. Navrhovaná úprava je v súlade so strategickým cieľom č. 5 Národnej stratégie na ochranu detí pred násilím, ktorá bola schválená unesením vlády Slovenskej republiky č. 24/2014 v januári tohto roku. Vzhľadom k zraniteľnosti detských obetí trestných činov je potrebné zabezpečiť čo možno najväčšiu mieru ich ochrany a to aj využitím nástrojov represie. V rámci súčasnej právnej úpravy z uvedenej skutkovej podstaty vypadli závažné trestné činy ohrozujúce práve deti. Trestné činy sú v týchto prípadoch neraz páchané v rámci úzkeho rodinného kruhu, dôsledkom čoho sú často prehliadané či tolerované práve zo strany rodinných príslušníkov (jedným z dôvodov je obava z trestného stíhania blízkej osoby), pričom samotná obeť sa nedokáže dovolať pomoci. Zmenou ustanovenia sa prispeje k vyššej miere odhaľovania tejto závažnej trestnej činnosti 
a tým aj k vyššej miere ústavou garantovanej ochrany. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nad rámec návrhu v tomto štádiu nestotožnil. Problematika by si vyžiadala hlbšie posúdenie následkov jej zavedenia do praxe, ktoré ide nad rámec aktuálneho návrhu. Predkladateľ sa do budúcna nebráni otvoreniu diskusie k tejto téme na základe podnetu zo strany pripomienkujúceho subjektu.  	
MPSVR SR 	Odporúčacia pripomienka nad rámec predkladaného návrhu, K § 341 ods. 1 zákona č. 300/2005 Z. z. Trestný zákon  
Odporúčam v § 341 ods. 1 zákona č. 300/2005 Z. z. Trestný zákon za slovami „ôsmej hlavy osobitnej časti,“ vložiť slová „trestný čin rozširovania detskej pornografie podľa § 369, prechovávania detskej pornografie a účasti na detskom pornografickom predstavení podľa 
§ 370, alebo trestný čin ublíženia na zdraví podľa§ 156, zverenia dieťaťa do moci iného podľa § 180, obmedzovania osobnej slobody podľa § 183, hrubého nátlaku podľa § 191, nátlaku podľa § 192, sexuálneho zneužívania podľa § 201a až 202, súlože medzi príbuznými podľa 
§ 203, týrania blízkej a zverenej osoby podľa § 208, odloženia dieťaťa podľa § 205, opustenia dieťaťa podľa § 206, alebo únosu podľa § 209 a 210, ktorého obeťou je alebo má byť dieťa,“. 

Zároveň odporúčam v § 341 ods. 2 zákona č. 300/2005 Z. z. Trestný zákon bodku na konci druhej vety nahradiť čiarkou a pripojiť tieto slová: „trestného činu výroby detskej pornografie podľa § 368, rozširovania detskej pornografie podľa § 369, prechovávania detskej pornografie a účasti na detskom pornografickom predstavení podľa § 370, alebo ak sa týka trestného činu vraždy podľa § 145, zabitia podľa § 147 a 148, ublíženia na zdraví podľa § 155 a 156, obchodovania s ľuďmi podľa § 179, zverenia dieťaťa do moci iného podľa § 180 a 181, pozbavenia osobnej slobody podľa § 182, obmedzovania osobnej slobody podľa § 183, obmedzovania slobody pobytu podľa § 184, lúpeže podľa § 188, vydierania podľa 
§ 189, hrubého nátlaku podľa § 190 a 191, nátlaku podľa § 192, znásilnenia podľa § 199, sexuálneho násilia podľa § 200, sexuálneho zneužívania podľa § 201 až 202, súlože medzi príbuznými podľa § 203, odloženia dieťaťa podľa § 205, opustenia dieťaťa podľa § 206, týrania blízkej a zverenej osoby podľa § 208, únosu podľa § 209 a 210, ktorého obeťou 
je alebo má byť dieťa.“. 

Odôvodnenie: Uvedená zmena vychádza z čl. 41 ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky, ktorý zaručuje osobitnú ochranu detí a mladistvých. Navrhovaná úprava je v súlade so strategickým cieľom č. 5 Národnej stratégie na ochranu detí pred násilím, ktorá bola schválená unesením vlády Slovenskej republiky č. 24/2014 v januári tohto roku. Vzhľadom k zraniteľnosti detských obetí trestných činov je potrebné zabezpečiť čo možno najväčšiu mieru ich ochrany a to aj využitím nástrojov represie. V rámci súčasnej právnej úpravy z uvedenej skutkovej podstaty vypadli závažné trestné činy ohrozujúce práve deti. Trestné činy sú v týchto prípadoch neraz páchané v rámci úzkeho rodinného kruhu, dôsledkom čoho sú často prehliadané či tolerované práve zo strany rodinných príslušníkov (jedným z dôvodov je obava z trestného stíhania blízkej osoby), pričom samotná obeť sa nedokáže dovolať pomoci. Zmenou ustanovenia sa prispeje k vyššej miere odhaľovania tejto závažnej trestnej činnosti 
a tým aj k vyššej miere ústavou garantovanej ochrany. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nad rámec návrhu v tomto štádiu nestotožnil. Problematika by si vyžiadala hlbšie posúdenie následkov jej zavedenia do praxe, ktoré ide nad rámec aktuálneho návrhu. Predkladateľ sa do budúcna nebráni otvoreniu diskusie k tejto téme na základe podnetu zo strany pripomienkujúceho subjektu.  	
MPSVR SR 	Odporúčacia pripomienka nad rámec predkladaného návrhu, K § 378 ods. 2 písm. c) zákona č. 300/2005 Z. z. Trestný zákon  
Odporúčam v § 378 ods. 2 zákona č. 300/2005 Z. z. znenie písmena c) upraviť nasledovne: 
„c) na zvierati osobitne chránenom zákonom alebo na psovi so špeciálnym výcvikomx), alebo“. 
Poznámka pod čiarou k odkazu X znie: 
„x) § 25 zákona č. 447/2008 Z. z. o peňažných príspevkoch na kompenzáciu ťažkého zdravotného postihnutia a o zmene a doplnení niektorých zákonov.“. 
Odôvodnenie: Fyzickým osobám s ťažkým zdravotným postihnutím sa poskytuje peňažný príspevok na kúpu pomôcky – psa so špeciálnym výcvikom. Ide o tri druhy psov 
so špeciálnym výcvikom, ktoré sú definované v ustanovení § 25 zákona č. 447/2008 Z. z. o peňažných príspevkoch na kompenzáciu ťažkého zdravotného postihnutia a o zmene a doplnení niektorých zákonov. Pred odovzdaním takéhoto psa je nevyhnutný dlhodobý špeciálny výcvik, ktorého náročnosť sa premieta do spoločenskej aj finančnej hodnoty psa. Pri určovaní výšky peňažného príspevku na kúpu pomôcky sa vychádza z maximálne zohľadňovanej sumy z ceny pomôcky ustanovenej Opatrením Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky č. 7/2009 Z. z., ktorým sa ustanovuje zoznam pomôcok a maximálne zohľadňované sumy z ceny pomôcok, ktorá v prípade psa so špeciálnym výcvikom predstavuje sumu 7.302,67 €. V praxi sa vyskytli aj prípady, kedy príslušné orgány prešetrovali resp. prešetrujú, či zo strany fyzickej osoby s ťažkým zdravotným postihnutím došlo k zanedbaniu starostlivosti o psa so špeciálnym výcvikom alebo k jeho týraniu. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil.Platný stav postihovania týrania zvierat považujeme za dostatočný a vyvážený. Ďalšie sprísňovanie trestných sankcií v tejto veci nepovažujeme za nevyhnutné.  	
MPSVR SR 	Odporúčacia pripomienka nad rámec predkladaného návrhu, K § 135 zákona č. 301/2005 Trestný poriadok  
Odporúčam upraviť znenie § 135 zákona č. 301/2005 Z. z. Trestný poriadok tak, aby bola 
v prípade trestných činov úkladnej vraždy podľa § 144, vraždy podľa § 145, zabitia podľa 
§ 147 a § 148, ublíženia na zdraví podľa § 155 a 156, obchodovania s ľuďmi podľa § 179, zverenia dieťaťa do moci iného podľa § 180 a § 181, pozbavenia osobnej slobody podľa 
§ 182, obmedzovania osobnej slobody podľa § 183, obmedzovania slobody pobytu podľa 
§ 184, lúpeže podľa § 188, vydierania podľa § 189, hrubého nátlaku podľa § 190 a § 191, nátlaku podľa § 192, znásilnenia podľa § 199, sexuálneho násilia podľa § 200, sexuálneho zneužívania podľa § 201, 201a, § 201b a § 202, súlože medzi príbuznými podľa § 203, týrania blízkej a zverenej osoby podľa § 208, únosu podľa § 209 a § 210, alebo trestného činu výroby detskej pornografie podľa § 368, spáchaných proti osobe mladšej ako 18 rokov, v procesnom postavení poškodeného ako svedka, zakotvená v predmetnom ustanovení jednoznačná obligatórna povinnosť prizvať k výsluchu sociálneho pracovníka a psychológa alebo znalca, pričom zo znenia ustanovenia by malo vyplývať, že počas výsluchu budú prítomní obidvaja (vylúčená možnosť alternatívnej prítomnosti). 
Odôvodnenie: V týchto prípadoch dochádza často k procesnému pochybeniu. Prítomnosť uvedených osôb zabezpečí riadnu realizáciu uvedeného úkonu, pričom prítomnosť sociálneho pracovníka zabezpečí informovanosť ,,z prvej ruky“, ktorá je pre jeho ďalšie úlohy vyplývajúce z prípadu nevyhnutná. 

 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil; obligatórnu pritomnosť sociálneho pracovníka a psychológa pri výsluchu nepodporuje z dôvodu ďalšieho zvyšovania nákladov a vzniku prieťahov trestného konania v súvislosti so zabezpečovaním prítomnosti sociálneho pracovníka a psychológa na každom výsluchu. Doterajšie znenie považujeme za dostatočne a vyhovojúce.  	
MF SR 	K doložke vybraných vplyvov  
V doložke vybraných vplyvov žiadam v súlade s § 33 zákona č. 523/2004 Z. z. o rozpočtových pravidlách verejnej správy a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov kvantifikovať a zdôvodniť predpokladané finančné vplyvy na rozpočet verejnej správy, a to nielen na bežný rok, ale aj na tri nasledujúce rozpočtové roky spolu s návrhom na úhradu zvýšených výdavkov alebo úbytku príjmov, pretože nemožno súhlasiť s konštatovaním, že návrh nebude mať vplyv na rozpočet verejnej správy, keďže podľa čl. II bodu 145 § 485 ods. 3 možno predpokladať negatívny vplyv na rozpočet verejnej správy. 	Z 	A 	 	
MF SR 	K doložke vybraných vplyvov  
V doložke vybraných vplyvov žiadam vyznačiť pozitívny vplyv na informatizáciu spoločnosti a vypracovať analýzu vplyvov a do bodu 6. 1. premietnuť, že podľa čl. II bodu 113 § 326 ods. 5 sa oznámenie o vyhlásení rozsudku odvolacieho súdu, ktorý rozhodol na neverejnom zasadnutí zverejňuje o. i. aj na webovom sídle súdu, čím sa zavádza e- služba s úrovňou I. (informatívna úroveň). 
 	Z 	A 	 	
MF SR 	Všeobecne 
Návrh je potrebné upraviť gramaticky [napr. v čl. I bode 27 § 65a ods. 1 písm. b) za slovom „slobody“ vypustiť čiarku, v bode 40 § 128 ods. 2 písm. b) bodkočiarku na konci nahradiť čiarkou, v bode 65 § 283 ods. 1 slovo „neoprávnené“ nahradiť slovom „neoprávnene“; v čl. II bode 21 § 33 ods. 6 na konci doplniť úvodzovky hore a bodku, v bode 34 § 97 ods. 4 za slovom „materiál“ vypustiť čiarku, v bode 64 § 196 ods. 1 za slovom „prijal“ vypustiť čiarku, v bode 75 § 213 ods. 1 slovo „umožniť“ nahradiť slovom „umožní“, v bode 91 § 252 ods. 3 písm. a) slovo „úmyselné“ nahradiť slovom „úmyselne“ a bodkočiarku za slovom „pojednávaní“ nahradiť slovom „alebo“, v bode 155 § 567l ods. 4 vypustiť slová „v prípade“], zosúladiť s Legislatívnymi pravidlami vlády SR (ďalej len „LPV“) (napr. v čl. I bode 36 § 122 ods. 14 vypustiť slovo „najmä“) a s prílohou č. 5 LPV (ďalej len „príloha LPV“) [napr. pri citácii paragrafov a odsekov dodržať súlad s bodom 54 prílohy LPV, v čl. I úvodnej vete doplniť zákon č. 1/2014 Z. z., body 3, 22, 30 zosúladiť s bodom 34 druhým odsekom prílohy LPV, v bode 26 slovo „Označenie“ nahradiť slovom „Nadpis“, v bode 39 uvádzaciu vetu zosúladiť s bodom 30 prílohy LPV, v čl. II úvodnej vete doplniť zákon č. 1/2014 Z. z., body 8, 102, 112, 153 zosúladiť s bodom 34 druhým odsekom prílohy LPV, v bode 26 § 72 ods. 2 za slová „ods. 2“ vložiť slová „šiestej vete“, v bode 46 § 117 ods. 1 a bode 47 § 117 ods. 12 slová „vkladá čiarka a“ nahradiť slovami „vkladajú slová“, v bode 62 § 192 ods. 3 za slovami „ods. 3“ vložiť slová „prvej vete“, v bode 104 § 310 ods. 1 za slovami „ods. 1“ vložiť slová „poslednej vete“, v bode 148 § 490 ods. 4 za slovami „ods. 4“ vložiť slová „uvádzacej vete“, v doložke zlučiteľnosti doplniť gestora smernice].  	O 	ČA 	Viď prepracované znenie. 	
MF SR 	Nad rámec návrhu  
Žiadam znenie § 37 písm. b) preformulovať takto: 
„b) spáchal trestný čin ako odplatu voči inému za to, že voči páchateľovi alebo inej osobe plnil povinnosť vyplývajúcu zo zákona alebo iného všeobecne záväzného právneho predpisu, najmä proti pedagogickému zamestnancovi, odbornému zamestnancovi, colníkovi alebo štátnemu zamestnancovi, ktorého služobným úradom je Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky, alebo spáchal trestný čin v úmysle pôsobiť na výkon činnosti colníka alebo štátneho zamestnanca, ktorého služobným úradom je Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky,“. 

V súvislosti s nárastom počtu trestných činov páchaných na colníkoch a štátnych zamestnancoch, ktorých služobným úradom je Finančné riaditeľstvo SR (ďalej len „zamestnanec finančnej správy“) pre výkon ich činnosti alebo v úmysle pôsobiť na výkon činnosti je potrebné zvýšiť trestnoprávnu ochranu uvedených zamestnancov. 

Podľa platného znenia § 37 písm. b) Trestného zákona, priťažujúcou okolnosťou je to, že páchateľ spáchal trestný čin ako odplatu voči inému za to, že voči páchateľovi plnil povinnosť vyplývajúcu zo zákona alebo iného všeobecne záväzného právneho predpisu, najmä proti pedagogickému zamestnancovi alebo odbornému zamestnancovi. 

Je potrebné v citovanom ustanovení explicitne uviesť popri pedagogickom zamestnancovi a odbornom zamestnancovi aj zamestnanca finančnej správy a súčasne v jeho prípade rozšíriť predpoklady uplatnenia priťažujúcej okolnosti aj na situáciu, v ktorej páchateľ spáchal trestný čin nielen ako odplatu za plnenie zákonných povinností zamestnanca finančnej správy, ale aj s cieľom pôsobiť na výkon jeho činnosti, čím sa dosiahne požadovaný účinok nielen z pohľadu generálnej prevencie voči potenciálnym páchateľom trestnej činnosti na zamestnancoch finančnej správy, ale aj z pohľadu represie voči konkrétnym páchateľom trestných činov. 

Podľa § 128 ods. 1 Trestného zákona, verejným činiteľom je aj štátny zamestnanec alebo zamestnanec orgánu štátnej správy, ak sa podieľa na plnení úloh spoločnosti a štátu a používa pritom právomoc, ktorá mu bola v rámci zodpovednosti za plnenie týchto úloh zverená; táto definícia nie je jednoznačná najmä z pohľadu niektorých zamestnancov finančnej správy (napr. daňových kontrolórov), pri ktorých je prinajmenšom diskutabilné, či spĺňajú zákonné požiadavky kladené na nich Trestným zákonom (používanie zverenej právomoci pri výkone svojej činnosti). 

Navrhovaná právna úprava tak poskytne vyššiu mieru ochrany zamestnancovi finančnej správy aj v prípade, že orgán činný v trestnom konaní alebo súd nekvalifikuje takéhoto zamestnanca ako verejného činiteľa podľa § 128 ods. 1 Trestného zákona. 

Podľa § 38 ods. 1 Trestného zákona, na okolnosť, ktorá je zákonným znakom trestného činu, nemožno prihliadnuť ako na poľahčujúcu okolnosť, priťažujúcu okolnosť, okolnosť, ktorá podmieňuje uloženie trestu pod zákonom ustanovenú dolnú hranicu trestnej sadzby, alebo okolnosť, ktorá podmieňuje použitie vyššej trestnej sadzby. Navrhovanou úpravou by tiež nedochádzalo k duplicite v podobe 
a) zvýšenia dolnej hranice trestnej sadzby (priťažujúca okolnosť) a súčasnej subsumpcii skutku, 
b) pod skutkovú podstatu takého trestného činu, ktorého zákonným znakom je okolnosť, ktorá by mohla byť považovaná za priťažujúcu okolnosť alebo 
c) pod kvalifikovanú skutkovú podstatu trestného činu implikujúcu okolnosť, ktorá podmieňuje použitie vyššej trestnej sadzby (napr. spáchanie trestného činu na chránenej osobe - verejnom činiteľovi). 
 	Z 	ČA 	Rozporové konanie sa uskutočnilo dňa 16. septembra 2014. Výsledkom je kompromisné riešenie k doplneniu § 128 ods. 1 Trestného zákona, ktorým sa na účely Trestného zákona definuje verejný činiteľ o slová "colník alebo štátny zamestnanec, ktorého služobným úradom je Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky". 	
MŠVVaŠ SR 	K Čl. I úvodnej vete 
Úvodnú vetu je potrebné doplniť o poslednú novelu, a teda „zákon č. 1/2014 Z. z.“. Ide o legislatívno-technickú pripomienku. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K Čl. I bodu 29 
V navrhovanom znení je potrebné slová „v písm. a) a v písm. b)“ nahradiť slovami „písm. a) a písm. b)“. Ide o legislatívno-technickú pripomienku. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K Čl. I bodu 30 
V navrhovanom znení je potrebné za predložku „V“ vložiť označenie paragrafu „§“. Ide o legislatívno-technickú pripomienku. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K Čl. I bodu 36 
V navrhovanom znení je potrebné číslovku „14“ nahradiť číslovkou „15“. Ide o legislatívno-technickú pripomienku. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K Čl. I bodu 39 
Uvádzaciu vetu novelizačného bodu je potrebné uviesť nasledovne: „§ 124 sa dopĺňa odsekmi 3 a 4, ktoré znejú:“. Ide o legislatívno-technickú pripomienku. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K Čl. I bodom 46 a 49 
V navrhovanom znení je potrebné slová „odseku 1 alebo 2“ nahradiť slovami „odseku 1 alebo odseku 2“. Ide o legislatívno-technickú pripomienku. 	O 	N 	Slovné spojenie "odseku 1 alebo 2" je používané v celom Trestnom zákone a tiež v Trestnom poriadku. 	
MŠVVaŠ SR 	K Čl. I bodu 61 
Uvádzaciu vetu novelizačného bodu je potrebné uviesť nasledovne: „§ 277a sa dopĺňa odsekom 4, ktorý znie:“. Ide o legislatívno-technickú pripomienku. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K Čl. I bodom 72 a 74 
V záujme legislatívnej ekonomiky odporúčame dané body spojiť do jedného. Ide o legislatívno-technickú pripomienku. 
 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K Čl. I bodu 73 
V navrhovanom znení je potrebné slovo „vypúšťa“ nahradiť slovom „vypúšťajú“. Ide o legislatívno-technickú pripomienku. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K Čl. I bodom 80 a 81 
V záujme legislatívnej ekonomiky odporúčame dané body spojiť do jedného. Ide o legislatívno-technickú pripomienku. 
 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K Čl. II úvodnej vete 
Úvodnú vetu je potrebné doplniť o poslednú novelu, a teda „zákon č. 1/2014 Z. z.“. Ide o legislatívno-technickú pripomienku. 
 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K Čl. II bodu 42 
V navrhovanom znení je potrebné za slovo „nadpis“ vložiť slovo „nad“. Ide o legislatívno-technickú pripomienku. 
 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K Čl. II bodu 45 
V navrhovanom znení odseku 5 je potrebné slovo „Ustanovenie“ nahradiť slovom „Ustanovenia“. Ide o legislatívno-technickú pripomienku. 
 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K Čl. II bodu 67  
Novelizačný bod je potrebné upraviť nasledovne: „V § 200 ods. 1 sa na konci pripájajú tieto slová: „a obzvlášť závažných zločinoch“.“. Ide o legislatívno-technickú pripomienku. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K Čl. II bodu 80 
V navrhovanom znení je potrebné slová „odseku 1 a 3“ nahradiť slovami „odsekov 1 a 3“. Ide o legislatívno-technickú pripomienku. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K Čl. II bodu 113 
V navrhovanom znení odseku 5 je potrebné číslovku „5“ nahradiť slovom „päť“. Ide o legislatívno-technickú pripomienku. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	K Čl. II bodu 150 
V navrhovanom znení je potrebné slovo „dopĺňajú“ nahradiť slovom „pripájajú“. Ide o legislatívno-technickú pripomienku. 	O 	A 	 	
NS SR 	K čl. I bodu 17 
V § 41 žiadame vypustiť odsek 2, doterajšie odseky 3 a 4 označiť ako odseky 2 a 3, v odseku 2 vypustiť slová „a 2“ a v odseku 3 nahradiť slová „odseku 3“ slovami „odseku 2“. 

Odôvodnenie: 
Zvýšenie len hornej hranice trestnej sadzby pri asperácii nemá reálny význam. Navyše, v zmysle konštantnej judikatúry (v nadväznosti na ustanovenie § 38 ods. 1), ak sa použije ustanovenie § 41 ods. 2 na zvýšenie trestnej sadzby, nepoužije sa už ako priťažujúca okolnosť spáchania viacerých trestných činov podľa § 37 písm. h). Tým sa vytvára stav, že pri prevahe priťažujúcich okolností o jednu okolnosť je táto prevaha pri viacčinnom súbehu uvedenom v § 41 ods.2 eliminovaná, takže sa síce zvýši horná hranica trestnej sadzby podľa § 41 ods. 2, ale nezvýši sa jej dolná hranica podľa § 38 ods.4. Pri jednočinnom súbehu tých istých trestných činov sa nezvýši horná hranica trestnej sadzby podľa § 41 ods. 2, ale zvýši sa jej dolná hranica podľa § 38 ods.4. Jednočinný súbeh je teda pre páchateľa v takej situácii reálne priaznivejší, čo nie je adekvátne. 

Túto pripomienku považuje najvyšší súd za zásadnú. 
 	Z 	N 	Rozporové konanie sa uskutočnilo dňa 23. septembra 2014. Pripomienkujúci subjekt po diskusii od pripomienky ustúpil, rozpor bol odstránený.  	
NS SR 	K čl. I bodu 27 (§ 65a ods. 2) 
Žiadame do navrhovaného textu odseku 2 za slovo „súd“ vložiť slová „v obvode ktorého sa trest vykonáva prednostne a urýchlene“. 

Odôvodnenie: 
Ide o vytvorenie jednoznačného výkladu tohto ustanovenia a zároveň o to, aby celé ustanovenie malo zmysel, t. j. aby nerozhodnutím o „spätnom“ preradení odsúdeného do ústavu na výkon trestu nedošlo k vykonaniu trestu a tým k nemožnosti o veci konať, t. j. postihnúť porušenie podmienok výkonu trestu v domácom väzení. 

Návrh na doplnenie tohto ustanovenia tým zároveň reaguje na nové (navrhované) ustanovenie § 435a Tr. por. 

Poznamenávame, že v dôsledku nekoncepčného vynechania z pôvodne navrhovaného textu § 66 o preradení do domáceho väzenia odseku 2, t. j. odkaz na rovnaké použitie ustanovenia § 53 ods. 2 a ods. 3 Tr. zák., vznikajú nejasnosti, na ktoré treba reagovať. 

Túto pripomienku považuje najvyšší súd za zásadnú. 
 	Z 	N 	Bod 27 sa vypúšťa bez náhrady.  	
NS SR 	K čl. I bodom 39 a 51 až 64 
Žiadame vypustiť. 

Odôvodnenie: 
Nový odsek 3 v § 124 a v nadväznosti body 51 až 64 sú zbytočné. Úprava nezabezpečí možnosť uložiť obvinenému (páchateľovi) povinnosť nahradiť škodu pri daňových trestných činoch. Hmotnoprávnym podkladom nároku na náhradu škody nie je totiž Trestný zákon (ten sa použije na kvalifikáciu činu podľa trestného práva, kde škoda je kvalifikačný moment len v tomto smere). Nárok na náhradu škody sa posudzuje aj v adhéznom konaní podľa príslušného (iného než trestnoprávneho) hmotnoprávneho predpisu (napríklad Občiansky zákonník). Dotknuté daňové nároky podľa daňových zákonov nie sú nárokom na náhradu škody. Navyše, taký nárok smeruje voči daňovníkovi, ktorým je vo väčšine prípadov právnická osoba, aj keď je trestne stíhaná za ňu konajúca fyzická osoba. Napokon, ten istý nárok na peňažné plnenie (stojaci oproti trestným činom vyvolanému daňovému dlhu) nemôže byť priznaný dvakrát, jednak v daňovom konaní (k čomu naďalej dôjde rozhodnutím príslušného daňového úradu), a jednak v trestnom konaní, To platí bez ohľadu na okolnosť, či by daňovému dlhu zodpovedajúca povinnosť takto mala byť uložená dvom rôznym osobám z dvoch rôznych právnych dôvodov (daňovník a páchateľ), alebo jednej osobe (ak je daňovník aj páchateľom). Pre inú osobu ako je daňovník by taký záväzok musel vyplynúť z príslušného daňového predpisu, napr. na základe ručenia. 

Túto pripomienku považuje najvyšší súd za zásadnú. 
 	Z 	A 	 	
NS SR 	K čl. I bodu 70 
Žiadame upraviť. 
Odôvodnenie: 
Je neprimeranou kriminalizáciou, aby sa v ustanovení § 305 ods. 1 počítalo aj s nedbanlivostným zavinením (napríklad s nedbanlivostným zavinením pri poškodení chránenej rastliny zašliapnutím pri turistike na horskom chodníku). 

Túto pripomienku považuje najvyšší súd za zásadnú 
 	Z 	N 	Rozporové konanie sa uskutočnilo dňa 23. septembra 2014. Pripomienkujúci subjekt po diskusii k transpozícií právne záväzneho aktu EÚ od pripomienky ustúpil . Rozpor bol odstránený.  	
NS SR 	K čl. II bodu 3 (§ 8 ods. 3) 
Formulácia poslednej vety „Ministerstvo zahraničných vecí zašle stanovisko.... bezodkladne (najneskôr do 24 hodín od doručenia žiadosti)“ je neobvyklé. Odporúčame formuláciu „zašle stanovisko ... do 24 hodín od doručenia žiadosti“. 
 	O 	ČA 	Bod 3 bol modifovaný v zmysle záverov rozporového konania.  	
NS SR 	K čl. II bodu 8 
Žiadame vypustiť. 

Odôvodnenie: 
Ide o nadbytočné rozširovanie agendy Špecializovaného trestného súdu (ŠTS) a z hľadiska odvolacieho konania aj Najvyššieho súdu Slovenskej republiky. Agendu (ŠTS) má tvoriť len vybraný segment osobitnej trestnej činnosti, inak sa špecializovaný výkon súdnictva minie účinku. V poslednom období sa taká agenda navŕšila vecami organizovaného zločinu a závažnou ekonomickou trestnou činnosťou a tento trend sa umocní bojom proti daňovým podvodom. 

Túto pripomienku považuje najvyšší súd za zásadnú. 
 	Z 	A 	 	
NS SR 	K čl. II bodu 13 
Navrhujeme v navrhovanom znení § 29 ods. 3 vypustiť druhú vetu. 

Odôvodnenie: 
Táto veta je nadbytočná a mätúca. Ak návrh nie je riadne odôvodnený, podľa tretej vety sa o ňom vo všetkých prípadoch nekoná, teda aj keď nejde o už nariadený úkon. 
 	O 	A 	 	
NS SR 	K čl II bodu 16 
Navrhujeme odstrániť formulačnú nesprávnosť v navrhovanom znení § 24 ods. 5: „o návrhu prokurátora na vzatie obvineného do väzby“. 
 	O 	A 	 	
NS SR 	K čl. II bodu 17 
Z návrhu § 28 ods. 5 odporúčame vypustiť druhú vetu. 

Odôvodnenie: 
V nadväznosti prvej a tretej vety je druhá veta nadbytočná. 
 	O 	A 	 	
NS SR 	K čl. II bodu 25 
Žiadame takto doplniť : 
25. V § 64 ods. 1 sa slovo „ôsmich“ nahrádza slovom „pätnástich“ a pripájajú sa tieto slová: „ alebo ak rozsudok nebol ešte doručený, od doručenia rozsudku; ustanovenie § 311 ods. 3 sa použije primerane.“. 

Odôvodnenie: 
Nadväznosť na nové ustanovenia o dovolaní (bod 106), konkrétne odlišná lehota na podanie a odôvodnenie odvolania (bod 106). 

Túto pripomienku považuje najvyšší súd za zásadnú. 
 	Z 	A 	 	
NS SR 	K čl. II bodu 26 (§ 72 ods. 2) 
Návrh na zmenu textu zákona považujeme za nadbytočný. Ide zrejme o návrh na zmenu v šiestej vete ustanovenia, jedine v ktorej je slovná väzba „bez výsluchu“. Vo vete piatej teda ostáva slovo „výsluch“ bez zmeny. Podotýkame, že obsahovo ide o slová s rovnakým významom (pozri Krátky slovník slovenského jazyka, Veda 1997, str. 841 a 835). Slovník slovo „výsluch“ definuje ako „súdny alebo iný úradný úkon, pri ktorom sa otázkami zisťujú isté skutočnosti (výsluch svedka, obžalovaného, obvineného....) Slovo „vypočuť“ znamená „počúvaním zachytiť; počuť; nechať hovoriť a počúvať; ale aj podrobiť výsluchu, vypočúvaniu – pričom „vypočúvanie“ je úradné zisťovanie skutočností kladením otázok. 

Ak by sa váhy naklonili k navrhovaným slovám „bez vypočutia“ – aj tak by bolo vhodnejšie slová „bez vypočúvania“ a bolo by potrebné aj v piatej vete slovo nahradiť „výsluchu“ slovom „vypočúvania“. 
 	O 	A 	 	
NS SR 	K čl. II bodu 30 (§ 85 ods. 4) 
S prihliadnutím na pripomienky v bode 26 potom zameniť navrhované slovo „vypočutia“ slovom „vypočúvania“. 
 	O 	A 	 	
NS SR 	K čl. II bodu 61 
Navrhujeme doplnenie v závere textu ustanovenia § 190 ods. 3, tak ako v ustanovení § 83 ods. 2 bod 29.. 

Odôvodnenie: 
Interpretačné upresnenie. 
 	O 	A 	 	
NS SR 	K čl. II bodu 64 (§ 196 ods. 1) 
Nie je zrejmé, čo sledujú v druhej vete návrhu slová „aj dodatočne“. Dôvodová správa odpoveď nedáva. Navrhovaná formulácia zvádza k výkladu, že odpis zápisnice o ústnom trestnom oznámení sa oznamovateľom poskytne (hneď) po spísaní (a zrejme aj podpísaní) zápisnice a poskytne sa mu „aj dodatočne“. Odporúčame slová „aj dodatočne“ vypustiť. 
 	O 	A 	 	
NS SR 	K čl. II bodu 75 
Žiadame doplniť a upraviť navrhované ustanovenie § 213 ods. 1 nasledovne: 
„(1) Policajt povolí účasť obvineného, ktorý nemá obhajcu, na vyšetrovacích úkonoch a umožní mu klásť vypočúvaným svedkom otázky. Policajt je povinný včas takému obvinenému oznámiť čas, miesto konania úkonu a druh úkonu okrem prípadu, keď vykonanie úkonu nemožno odložiť a vyrozumenie obvineného nemožno zabezpečiť. Ak by prítomnosť obvineného mohla ohroziť vykonanie úkonu, policajt postupuje primerane podľa § 262.“. 

Odôvodnenie: 
Postup podľa odseku 1 sa má vzťahovať len na obvineného, ktorý nemá obhajcu. Ak obhajcu má, postupuje sa podľa odsekov 2 až 4, kde na rozdiel od predchádzajúceho znenia odseku 3 sa obhajcovi umožňuje účasť na úkone aj bez jeho žiadosti o taký postup. Duplicita zabezpečovania možnosti účasti na úkone ako obvineného, tak aj obhajcu nie je potrebná. Tomu zodpovedá aj znenie nového odseku 5 (bod 76). 

Túto pripomienku považuje najvyšší súd za zásadnú. 
 	Z 	ČA 	Bol 75 bol modifikovaný v zmysle pripomienky.  	
NS SR 	K čl. II bodu 76 
Žiadame doplnenie v tomto znení: 
„Ak obvinený nemá obhajcu, umožnenie jeho účasti na úkone, ak sú splnené podmienky podľa odseku 1, alebo ak obvinený má obhajcu, splnenie podmienok uvedených v odsekoch 2 až 4 je podmienkou čítania zápisnice o výpovedi svedka na hlavnom pojednávaní; to neplatí, ak bol svedok vypočutý pred vznesením obvinenia a išlo o neodkladný alebo neopakovateľný úkon.“. 

Odôvodnenie: 
Je potrebné odkázať na splnenie podmienok podľa odseku 1, kde druhá veta ustanovuje výnimky z povolenia účasti obvineného na úkone. 

Túto pripomienku považuje najvyšší súd za zásadnú. 
 	Z 	A 	 	
NS SR 	K čl. II bodu 77 
Žiadame doplniť nasledovne: 
„77. . V § 215 ods. 1 písmená a) a c) znejú: 
„a) nie je preukázané, že sa stal skutok, pre ktorý sa vedie trestné stíhanie, 
c) nie je preukázané, že skutok spáchal obvinený,“. 

Odôvodnenie: 
Podľa rovnakej vecnej a procesnej logiky by sa použité pravidlo zastavenia trestného stíhania z dôvodu nedostatku dôkazov pre unesenie dôkazného bremena prokurátorom v súdnom konaní malo vzťahovať aj na nepreukázanie skutku, nie len na nepreukázanie jeho páchateľa (obdoba § 285 písm. a) a c) ). 

Túto pripomienku považuje najvyšší súd za zásadnú. 
 	Z 	A 	 	
NS SR 	K čl. II bodu 84 
Navrhujeme doplniť v tomto znení: 
„84. V § 232 ods. 4 sa na konci pripája táto veta: „Ak bola povolená obnova konania len vo výroku o treste, prokurátor v obžalobe primerane podľa § 235 písm. c) uvedie, že výrok o vine uvedený v rozsudku súdu, ktorého sa obnova týka, je právoplatný a požiada súd, aby vykonal hlavné pojednávanie s rozhodol o treste a ďalších výrokoch, ktoré majú podklad vo výroku o vine; ustanovenie § 404 ods. 3 tým nie je dotknuté.“. 

Odôvodnenie: 
Konflikt s bodom 143 - § 404 - nový ods. 3. V tam uvedenom prípade (časť vety za bodkočiarkou) sa vec nevracia do prípravného konania, teda sa ani nepodáva obžaloba. K takému vráteniu a podaniu obžaloby však dôjde, ak bol síce rozsudok zrušený len vo výroku o treste, avšak na základe návrhu podaného len alebo aj v neprospech obvineného. 
 	O 	A 	 	
NS SR 	K čl. II bodu 94 
Navrhujeme úpravu v nasledovnom znení: 
„94. § 255 sa dopĺňa odsekom 4, ktorý znie: 
„(4) Ak bola podaná obžaloba podľa § 232 ods. 4 alebo ods. 5, postupuje súd v rozsahu uznania viny primerane podľa § 257 ods. 3, rozhodne o prijatí alebo neprijatí uznania viny primerane podľa § 257 ods. 5, ak prijme uznanie viny, postupuje pri vykonávaní dokazovania primerane podľa § 257 ods. 6, ak uznanie viny neprijme, postupuje primerane podľa § 334 ods. 3.“. 

Odôvodnenie: 
Je potrebné rozlíšiť situáciu, keď sa neprijme uznanie viny po podaní štandardnej obžaloby, a po podaní obžaloby po uzavretí dohody o vine (nie však treste), resp. po uzavretí čiastočnej dohody o vine. V druhom prípade nie je namieste pokračovať v konaní hlavným pojednávaním (§ 257 ods. 7 v navrhovanom znení - bod 95), ale vrátiť vec prokurátorovi do prípravného konania (primerane podľa § 334 ods. 3). 

Túto pripomienku považuje najvyšší súd za zásadnú. 
 	Z 	A 	 	
NS SR 	K čl. II bodu 95 
Navrhujeme odstrániť formulačné nesprávnosti v navrhovanom znení § 257 ods. 6 ...(skutkom, ktorý,,, ; ...ochrannom opatrení.). 
 	O 	A 	 	
NS SR 	K čl. II bodu 96 (§ 263 ods. 3 písm. b) a k bodu 98 (§ 264 ods. 1) 
Nie je zrejmé, aký je rozdiel medzi ustanovením § 263 ods. 3 písm. b) a ustanovením § 264 ods. 1, keďže v tomto ustanovení uvedené úkony možno urobiť len na návrh prokurátora, obžalovaného alebo obhajcu. Z toho by vyplývalo, že tie isté úkony (plus situácia, keď sa svedok pre odstup času nevie k veci vyjadriť) by mohli byť vykonané pred súdom aj bez návrhu? Takýto výklad by bol ale v rozpore s návrhom v bode 100 (§ 273 nový odsek 3),ktorý cielene posilňuje jeden z hlavných zámerov rekodifikácie – a to posilnenie kontradiktórnosti súdneho konania. 

Ustanovenia citovaných paragrafov treba zosúladiť tak, aby zodpovedali navrhovanému § 273 ods. 3, aj § 317 ods. 5. 

Odporúčame upraviť § 263 ods. 3 tak, že ide o úkony vykonávané na návrh prokurátora, obžalovaného alebo obhajcu. 

K návrhu v bode 98 – odporúčame ponechať ako § 264 ods. 1 – druhú vetu z navrhovaného § 264 ods. 1 a odsek 2 tohto ustanovenia taktiež ponechať. 

Túto pripomienku považuje najvyšší súd za zásadnú. 
 	Z 	A 	 	
NS SR 	K čl. II bodu 96 
V navrhovanom znení § 263 ods. 3 žiadame vypustiť písmeno c) a písmeno d) označiť ako písmeno c). 

Odôvodnenie: 
Ide o duplicitu vo vzťahu k 213 ods. 5 v navrhovanom znení, kde sú podmienky neodkladnosti a neopakovateľnosti vyjadrené pri rozlíšení takých okolností po vznesení obvinenia (odkazom na odseky 1 až 4), a pred vznesením obvinenia (priamo v odseku 5). Z hľadiska § 263 ods. 3 je úprava § 213 reflektovaná v návetí tohto ustanovenia (§ 263 ods. 3): ... ak bol výsluch vykonaný spôsobom zodpovedajúcom ustanoveniam tohto zákona... . 

Túto pripomienku považuje najvyšší súd za zásadnú. 
 	Z 	A 	 	
NS SR 	K čl. II bodu 101 
Navrhujeme odstrániť formulačnú nepresnosť vložením čiarky za vložené slová 
v úvodzovkách : ... slová „ods. 1 písm.h,“ 
 	O 	A 	 	
NS SR 	K čl. II 
V čl. II žiadame za bod 102 vložiť nový bod, ktorý znie: 
V § 293 ods. 6 sa vypúšťa časť vety za slovom „slobody“. 

Odôvodnenie: 
Ide o riešenie odsúhlasené komisiou pre novelizáciu Trestného poriadku, v rámci ktorého nie je potrebné klásť prekážku vykonania verejného zasadnutia, predstavujúcu povinnú účasť obvineného, ktorý je na slobode, viazanú na trestnú sadzbu. Ide odvolacie konanie, v ktorom sa vykonáva dokazovanie len výnimočne a v takom prípade súd na účasti obvineného trvá (predvolá ho). V ostatných veciach (kde sa obvinený o úkone upovedomí) dochádza k prieťahom v konaní (odročením verejného zasadnutia), vyvolaným neúčasťou obvineného, a to práve v súvislosti s finálnym štádiom konania a okamžitým nástupom výkonu trestu. 

Túto pripomienku považuje najvyšší súd za zásadnú. 
 	O 	A 	 	
NS SR 	K čl. II bodu 111 
1. § 322 ods. 3 
Tretia veta navrhovaného ustanovenia je v diametrálnom rozpore s argumentáciou v dôvodovej správe. Je to v dôsledku toho, že v tretej vete § 322 má byť miesto slova „nemôže“ slovo „môže“. Inak by bola prvá veta dôvodovej správy k tomuto bodu návrhu o obmedzení účinkov zákazu „reformatio in peius“ neopodstatnená. 

Túto pripomienku považuje najvyšší súd za zásadnú. 

2. V § 322 ods. 3 by nemalo byť zakotvené rozšírenia zákazu „reformatio in peius“ (posledná veta navrhovaného znenia), pokiaľ také rozšírenie nie je ustanovené aj v 
§ 327 ods. 2 (z pôvodného návrhu vypustené). 

Túto pripomienku považuje najvyšší súd za zásadnú. 
 	Z 	ČA 	Vec sa po dohode s pripomienkujúcim subjektom rieši vypustením poslednej vety v navrhovanom § 322 ods. 3.  	
NS SR 	K čl. II bodu 113 
V navrhovanom znení § 326 ods. 1 na konci žiadame slová „321 ods. 1“ nahradiť slovami „322 ods. 1“. 

Odôvodnenie: 
Ide zrejme zrejmú nesprávnosť, obsah návrhu smeruje k tomu, aby odvolací súd nebol viazaný návrhom na vykonanie verejného zasadnutia, ak je potrebné po zrušení rozsudku vec vrátiť súdu prvého stupňa (situácia uvedená v § 322 ods. 1). Ustanovenie § 321 ods. 1 predpokladá len samotné zrušenie, po ktorom môže nasledovať aj rozhodnutie rozsudkom na verejnom zasadnutí (§ 322 ods. 3) a v takom prípade niet dôvodu, aby odvolací súd nebol viazaný návrhom na vykonanie verejného zasadnutia. 

Túto pripomienku považuje najvyšší súd za zásadnú. 
 	Z 	A 	 	
NS SR 	K čl. II bodu 117 
Navrhujeme upraviť nasledovne: 
„117. V § 348 ods. 1 písmeno c) znie: 
„c) rozhodne o väzbe, ak prokurátor podal taký návrh alebo aj bez takého návrhu, a to v lehotách podľa § 87 od podania obžaloby a spôsobom podľa § 72, a“. 

Odôvodnenie: 
Úprava je potrebná keďže možno o väzbe rozhodnúť aj bez návrhu prokurátora (vtedy sa teda nerozhoduje o takom návrhu). 
 	O 	A 	 	
NS SR 	K čl. II bodu 125 
Žiadame upraviť tak, že slová „§16“ na konci navrhovaného znenia § 371 ods. 1 písm. a) sa nahrádzajú slovami „§16 ods. 1“. 

Odôvodnenie: 
Úprava §16 predkladaným návrhom (bod 9). 

Túto pripomienku považuje najvyšší súd za zásadnú. 
 	Z 	A 	 	
NS SR 	K čl. II bodu 155 
V navrhovanom znení § 567 l ods. 1 žiadame slovo „Trestné“ nahradiť slovom „Súdne“. 

Odôvodnenie: 
Z procesného hľadiska ide len o súdne konanie, v prípravnom konaní platí princíp „lex fori“, rovnako ako pri rekodifikácii (zák. č. 301/2005 Z.z.) 

Túto pripomienku považuje najvyšší súd za zásadnú. 
 	Z 	A 	 	
MDVaRR SR 	K Čl. I úvodnej vete  
V Čl. I v úvodnej vete odporúčam za slová „zákona č. 204/2013 Z. z.“ doplniť slová „a zákona č. 1/2014 Z. z.“. 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	K Čl. I novelizačnému bodu 36. 
V Čl. I v novelizačnom bode 36. odporúčam slová „odsekom 14“ nahradiť slovami „odsekom 15“. 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	K Čl. II. úvodnej vete  
V Čl. II. v úvodnej vete odporúčam za slová „zákona č. 305/2013 Z. z.“ doplniť slová „a zákona č. 1/2014 Z. z.“. 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	K Čl. II novelizačnému bodu 45.  
V Čl. II v novelizačnom bode 45. žiadam preformulovať alebo spresniť nový § 116 odsek 4, keďže sa ním zavádza možnosť poskytnúť údaje o telekomunikačnej prevádzke aj bez príkazu súdu – len na základe súhlasu užívateľa telekomunikačného zariadenia, ku ktorému sa majú údaje o uskutočnenej telekomunikačnej prevádzke vzťahovať. 
Odôvodnenie: Poskytnutie údajov o uskutočnenej telekomunikačnej prevádzke podlieha podľa platnej právnej úpravy § 116 Trestného poriadku písomnému príkazu predsedu senátu, a pred začatím trestného stíhania alebo v prípravnom konaní sudcu pre prípravné konanie na návrh prokurátora, pričom tento príkaz musí byť odôvodnený aj skutkovými okolnosťami. Príkaz sa doručuje právnickým osobám alebo fyzickým osobám zabezpečujúcim telekomunikačnú prevádzku. Dôvodom takejto úpravy je ústavná ochrana súkromia každého človeka, ktorá zahŕňa nielen ochranu vlastného obsahu podávaných správ, ale aj ochranu súvisiacich údajov komunikujúcich strán a prevádzkových a lokalizačných údajov. Poskytnutím údajov o uskutočnenej telekomunikačnej prevádzke dochádza k poskytnutiu údajov oboch komunikujúcich strán (zoznam prichádzajúcich a odchádzajúcich hovorov), preto sa domnievam, že by s ohľadom na záujem o ochranu telekomunikačného tajomstva a ochranu osobných údajov malo byť zachované skúmanie podmienok na udelenie predmetného príkazu súdom. Ak by však predsa bolo potrebné upraviť možnosť získať údaje o uskutočnenej telekomunikačnej prevádzke v nevyhnutných a naliehavých prípadoch v záujme ochrany života, zdravia či majetku aj bez súhlasu súdu, navrhujem takéto prípady vymedziť v zákone. 
Túto pripomienku považujem za zásadnú. 
 	Z 	A 	 	
MDVaRR SR 	K Čl. II novelizačnému bodu 129.  
V Čl. II odporúčam novelizačný bod 129. rozdeliť na dva samostatné novelizačné body. 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil.  	
MŽP SR 	K Čl. I § 305 ods. 1 písm. c) 
V Čl. I § 305 ods. 1 v písmene c) sa slová „ poškodí alebo zničí strom alebo ker, alebo ich vyrúbe, alebo“ nahrádzajú slovami: 
„ poškodí alebo zničí prírodný biotop, alebo“. 
Odôvodnenie: 
Podľa čl. 3 písm. h) smernice č. 99/2008/ES sa trestným činom rozumie aj akékoľvek konanie, ktoré vedie k závažnému poškodeniu biotopu v chránenej lokalite, pokiaľ je protiprávne a došlo k nemu úmyselne alebo aspoň z hrubej nedbanlivosti. Biotopom v chránenej lokalite sa podľa čl. 2 písm. c) smernice č. 99/2008/ES rozumie biotop druhov, ktorého územie sa klasifikuje ako osobitne chránené územie podľa čl. 4 ods. 1 alebo 2 smernice o vtákoch, alebo každý prirodzený biotop alebo biotop druhov, ktorého loka¬lita je označená ako osobitné chránené územie podľa čl. 4 ods. 4 smernice o biotopoch. 
Biotopy chránených druhov rastlín a živočíchov je možné považovať za dostatočne chránené ustanovením § 305 ods. 1 písm. a) a b) Trestného zákona, avšak prirodzené biotopy, ktorými sú prírodné biotopy podľa § 2 ods. 2 písm. s) zákona č. 543/2002 Z. z. o ochrane prírody a krajiny v znení neskorších predpisov nie sú ustanoveniami Trestného zákona osobitne chránené, a preto je potrebné doplniť novú skutkovú podstatu trestného činu. 
 	Z 	A 	 	
MŽP SR 	K Čl. I § 305 ods. 3 písm. a) 
V Čl. I § 305 ods. 3 písmeno a) znie: 
„a) získa pre seba alebo obstará pre iného chráneného živočícha, chránenú rastlinu alebo exemplár,“. 
Odôvodnenie: 
Úprava v uvedenom znení a vypustenie nadbytočných slov má tri ciele. Prvým je vypustenie duplicitných slov „vo väčšom rozsahu“, ktoré sú už uvedené v uvádzacej vete § 305 odsek 3. 
Druhým cieľom je vypustenie slova „obstará“, aby bola rozšírená skutková podstata v § 305 ods. 3. písm. a) aj na získanie exempláru. To je v súlade so smernicou č. 99/2008/ES, ktorá pri splnení podmienok umožňuje prijať prísnejšie opatrenia v súlade s úvodnými bodmi 3. a 12. tejto smernice. 
Tretím cieľom navrhovanej úpravy je odstrániť pretrvávajúci formálny nedostatok pri rozlišovaní medzi termínmi „chránená rastlina“, „chránený živočích“ a na druhej strane „exemplár“. Pri použití gramatického výkladu na aktuálne znenie chybne vyplýva, že exemplár je synonymom alebo kategóriou „chránenej rastliny“ alebo „chráneného živočícha“ v dôsledku prítomnosti slova „ich“ pred slovom „exemplár“. Tieto termíny nie sú totožné a sú upravené odlišnými prameňmi práva. Právny režim pre termíny „chránená rastlina“ a „chránený živočích“ upravuje zákon č. 543/2002 Z. z. o ochrane prírody a krajiny v znení neskorších predpisov. Právny režim pre termín „exemplár“ je upravený Nariadením Rady (ES) č. 338/1997 z 9. decembra 1996 o ochrane druhov voľne žijúcich živočíchov a rastlín reguláciou obchodu s nimi (Mimoriadne vydanie Ú. v. EÚ, kap. 15/zv. 03) v platnom znení. Požadovaná zmena preto formálne odlišuje medzi samostatnými objektmi trestného činu (chránená rastlina, chránený živočích, exemplár) v súlade s aktuálnou právnou úpravou. 
 	Z 	A 	 	
MŽP SR 	K Čl. I § 305 ods. 1 a ods. 3 
V Čl. I § 305 ods. 1 a ods. 3 na konci prvej vety sa slová „vo väčšom“ nahrádzajú slovami „v malom“. 
Odôvodnenie: 
Podľa Trestného zákona sa väčším rozsahom rozumie hodnota minimálne 2660 eur. 
V čl. 3 písm. f) smernice č. 99/2008/ES sa uvádza, že trestným činom sa rozumie usmrtenie, ničenie, držba alebo odchyt živočíchov alebo rastlín s výnimkou prípadov, keď sa takéto konanie týka zanedbateľného množstva takýchto exemplárov a má zanedbateľný vplyv na stav ochrany druhov. Rovnako v čl. 3 písm. g) smernice č. 99/2008/ES sa uvádza, že trestným činom sa rozumie obchodovanie s druhmi chránených voľne žijúcich živočíchov alebo voľne rastúcich rastlín alebo ich časťami a derivátmi s výnimkou prípadov, keď sa takéto konanie týka zanedbateľného množstva takýchto druhov a má zanedbateľný vplyv na stav ich ochrany. 
Hodnota 2660 eur podľa Trestného zákona nekorešponduje so zanedbateľným množstvom podľa smernice č. 99/2008/ES a môžu nastať prípady, kedy konanie, ktoré by malo byť podľa smernice č. 99/2008/ES trestným činom, nenapĺňa znaky skutkovej podstaty trestného činu podľa Trestného zákona. 
Príklad: Spoločenská hodnota jedinca druhu krakľa belasá (Coracias garrulus) je podľa vyhlášky č. 24/2003 Z. z. určená na 2323,57 eura. Výskyt jedincov tohto druhu je na Slovensku mimoriadne vzácny. Podľa niektorých zdrojov sa na Slovensku vyskytujú dva jedince. V prípade usmrtenia jedného jedinca by došlo k zníženiu populácie o 50%, čo nemožno považovať za zanedbateľné množstvo, no napriek tomu nedôjde k dosiahnutiu väčšieho rozsahu, a teda takéto konanie nenapĺňa znaky skutkovej podstaty trestného činu podľa § 305 ods. 1 Trestného zákona. 
Rastlina peniažtek slovenský (Thlaspi jankae) je endemit vyskytujúci sa na Slovensku len na dvoch miestach, ktorého spoločenská hodnota je podľa vyhlášky č. 24/2003 Z. z. určená na 82,95 eura. Pre naplnenie znakov skutkovej podstaty trestného činu by muselo byť zničených alebo vykopaných až 33 jedincov, čo taktiež nepredstavuje zanedbateľné množstvo. 
Pri trestnom čine pytliactvo (§ 310 Trestného zákona) sa vôbec nehľadí na rozsah, v akom bol trestný čin spáchaný. Dosiahnutie malého rozsahu, ktorým sa rozumie 266 eur, je dokonca už kvalifikovanou skutkovou podstatou podľa § 310 ods. 2 Trestného zákona. 

 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil. Návrh zmeny § 305 vyplynul z hodnotenia transpozície označenej smernice zo strany Európskej komisie, pričom nesúlad v zmysle pripomienky nebol zo strany Európskej komisie identifikovaný. Predkladateľ má preto za to, že takáto zmena nie je dôvodná.  	
MŽP SR 	K Čl. I § 306  
V Čl. I § 306 sa za ods. 1 vkladá nový odsek 2, ktorý znie: 
„(2) Kto v rozpore so všeobecne záväznými právnymi predpismi na ochranu prírody a krajiny vo väčšom rozsahu poškodí alebo zničí strom alebo ker, alebo ich vyrúbe, potrestá sa odňatím slobody až na 2 roky.“. 
Doterajšie odseky 2 a 3 sa označia ako odseky 3 a 4, v ktorých sa za slová „odseku 1“ vkladajú slová „alebo odseku 2“. 
Odôvodnenie: 
Ochrana stromov a krov, ktorá nie je regulovaná predpismi na úseku lesného hospodárstva, by pre účely zjednodušenia právnej úpravy mala byť presunutá z § 305 do § 306 Trestného zákona. Smernica č. 99/2008/ES pre účely ochrany drevín nevyžaduje dosiahnutie malého rozsahu a ani nedbanlivostné zavinenie, čím by sa s ohľadom na ostatné navrhované zmeny neprimerane sprísnila ich ochrana v zmysle Trestného zákona. 

 	O 	A 	Akceptovaná doplnením odkazu na všeobecne záväzne právne predpisy na ochranu prírody a krajiny do § 306 ods. 1, uvedeným sa dosiahla podstata vznesenej pripomienky.  	
MV SR 	K bodu 155 (§ 567l ods. 2 – Prechodné ustanovenia k úpravám účinným od 1. januára 2015) 
Navrhujeme vypustiť odsek 2. Odseky 3 a 4 navrhujeme označiť ako odseky 2 a 3. 
Odôvodnenie: Navrhované ustanovenie považujeme za kontraproduktívne. Obdobnú úpravu obsahuje ustanovenie § 567j ods. 2, v dôsledku čoho napr. konania o trestných veciach, ktoré spolu súvisia, ale o jednej bolo začaté trestné stíhanie pred 1. septembrom 2011 a o druhej po tomto dátume, sa spravujú rôznymi procesnými normami. Ak následne vznikne dôvod na spojenie trestných vecí na spoločné konanie podľa § 18, nie je už vyriešené, akému právnemu režimu bude toto spoločné konanie podliehať. V tomto prípade môže nastať aj celkom absurdná situácia, že trestné stíhanie začaté podľa nových prepisov by mohlo po spojení na spoločné konanie podliehať doterajším predpisom. Pokiaľ ide o zmeny Trestného poriadku, je potrebné, aby sa prechodné ustanovenia obmedzili na čo najužší okruh právnych vzťahov, kedy nie je možné pokračovať v začatom konaní podľa doterajších predpisov. 
 	O 	ČA 	§ 567l bol modifikovaný v tom ohľade, že postup podľa doterajších predpisov sa uplatní len vo vzťahu k súdnemu konaniu začatému pred účinnosťou zákona, nie celému trestnému konaniu (vrátane prípravného konania) ako bol pôvodný návrh.  	
MV SR 	Odporúčame vložiť nový novelizačný bod k § 347. 
V § 347 sa odsek 2 dopĺňa písmenom c), ktoré znie: 
„c) ak sa úkon vykonáva po dovŕšení osemnásteho roku veku mladistvého.“ 

Odôvodnenie: V praxi sa často vyskytuje situácia, že trestné stíhanie osoby trvá niekoľko rokov. Ak je obvinená osoba, ktorá v čase vydania uznesenia o vznesení obvinenia ešte nedosiahla osemnásty rok veku, tak je celé trestné stíhanie vedené ako proti osobe mladistvej. Okrem povinnej obhajoby je potom v takomto konaní okrem upovedomovania zákonného zástupcu upovedomovať a doručovať rozhodnutia príslušnému orgánu ÚPSVaR . Máme za to, že osoba, ktorá dosiahne osemnásty rok veku sa stáva plne spôsobilou na právne úkony a teda schopnou plne sa zastupovať a nie je odôvodnené uplatňovať v jej prípade osobitný spôsob konania. 
 	Z 	ČA 	Rozporové konanie sa uskutočnilo dňa 23. augusta 2014. V zmysle diskusie bolo prijaté modifikované znenie písm. c) - ak sa úkon vykonáva po dovŕšení devätnásteho roku veku mladistvého". Rozpor bol odstránený.  	
MV SR 	K bodu 83 (§ 230 ods. 2 písm. a) – Dozor prokurátora) 
Navrhujeme vypustiť 83 novelizačný bod a ponechať pôvodnú právnu úpravu. 
Odôvodnenie: Z predloženého návrhu, ani z dostupných prameňov nie je zrejmé, čo myslí predkladateľ pod pojmom „pokyn operatívnej povahy“, tak ako to uvádza v dôvodovej správe Právo prokurátora dávať záväzné pokyny policajtovi je vyjadrením základného princípu, na ktorom je dozor prokurátora nad dodržiavaním zákonnosti pred začatím trestného stíhania a v prípravnom konaní postavený. Na rozdiel od úpravy v minulosti, keď bol policajt oprávnený podať námietky proti pokynu prokurátora, je podľa súčasnej právnej úpravy táto možnosť vylúčená. Teda záväzný pokyn je policajt povinný splniť, aj keď s ním nesúhlasí. Ak podľa § 201 ods. 3 policajt vykonáva všetky úkony samostatne (okrem úkonov, na ktoré je potrebné rozhodnutie alebo súhlas sudcu pre prípravné konanie alebo prokurátora), je nevyhnutné, aby z vyšetrovacieho spisu bolo jednoznačne zrejmé, ktoré úkony vykonal nie na základe vlastného, samostatného rozhodnutia, ale na základe záväzného pokynu prokurátora podľa osobitného ustanovenia § 230 ods. 2 písm. a). Zvlášť, ak sa vyšetrovateľ s vydaným pokynom nestotožňuje, je potrebné vedieť, kto a z akého dôvodu tieto úkony nariadil. 
Navrhované ustanovenie opodstatnene vyvoláva dojem, že prokurátori síce chcú využívať svoje právo dávať záväzné pokyny podľa § 230 ods. 2 písm. a) na vykonanie úkonov trestného konania, ale na druhej strane už nechcú, aby strany konania (pri nazretí do spisu, preštudovaní spisu) vedeli, že tieto úkony boli vykonané na základe ich rozhodnutia a nie rozhodnutia policajta. 
 	Z 	N 	Rozporové konanie sa uskutočnilo dňa 14. augusta 2014. Pripomienkujúci subjekt po vysvetlení zo strany GP SR od pripomienky ustúpil. Rozpor bol odstránený.  	
MV SR 	K bodom 75, 76 a 96 (§ 213 ods. 1, 3 a 5 a § 263 ods. 3 ) 
Navrhujeme vypustiť novelizačné body 75, 76 a 96 a ponechať pôvodnú právnu úpravu. 

Odôvodnenie : Podľa dôvodovej správy z rozhodovacej činnosti Európskeho súdu pre ľudské práva vyplýva, že obvinenému musí byť v trestnom stíhaní aspoň raz reálne umožnená prítomnosť pri výsluchu svedka s možnosťou svedka vypočúvať alebo dať vypočúvať. Je to právo obvineného (čl. 6 ods. 3 písm. d) Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd (ďalej len „Dohovor“), ktoré môže, ale nemusí využiť. Navrhovaný novelizačný bod má zabezpečiť možnosť uplatniť toto právo. 
Navrhovaná úprava, podľa ktorej sa ustanovuje povinnosť policajta povoliť obvinenému účasť na vyšetrovacích úkonoch a umožniť mu klásť otázky, s výnimkou prípadov podľa § 262, môže značne sťažiť prípadne až zmariť vykonanie niektorých vyšetrovacích úkonov. Ďalším mimoriadne vážnym problémom je vykonanie vyšetrovacích úkonov, najmä výsluchov obvinených, konfrontácií, domových prehliadok atď., ak je obvinený vo väzbe alebo ak je vo vyšetrovanej veci obvinených viacero väzobne stíhaných osôb, prípadne ak sú obvinení vo výkone trestu odňatia slobody pre inú trestnú činnosť. V tejto súvislosti treba uviesť, že argumentom pre prijatie navrhovanej úpravy je realizácia práva obvineného byť prítomný na výsluchu svedka a právo klásť mu otázky, avšak navrhovaný novelizačný bod sa týka všetkých vyšetrovacích úkonov. 
Súčasná úprava podľa nášho názoru je dostačujúca. To, že súčasné ustanovenie § 213 vyhovuje požiadavkám Dohovoru a že sa nekoná v rozpore s európskou judikatúrou, dokazujú aj mnohé rozhodnutia súčasných súdov na všetkých stupňoch, či dokonca zjednocujúce stanovisko trestnoprávneho kolégia Najvyššieho súdu Slovenskej republiky č. Tpj 63/2009, prijaté dňa 7.12.2009. 
Článok 6 ods. 1, ods. 3 písm. d) Dohovoru v úvodnej vete hovorí, že každý má právo na to, aby jeho záležitosť bola spravodlivo, verejne a v primeranej lehote prejednávaná nezávislým a nestranným súdom zriadeným zákonom. Obvinený má právo podľa Dohovoru vyslúchať alebo dať vyslúchať svedkov proti sebe, ale ako z čl. 6 ods. 1 Dohovoru, tak aj z niektorých štrasburských judikatúr (Kostovski, Windisch) vyplýva, že sa za rozhodujúce a preferované štádium trestného konania, v ktorom možno zaručiť ochranu ľudských práv považuje súdne konanie. Nejde pri tom o porušenie článku 6 ods. 1, ods. 3 písm. d) ak sa preukáže, že znevýhodnenia, s ktorými obhajoba bojovala počas prípravného konania, boli dostatočne vyvážené postupom súdnych orgánov (napríklad Doorson proti Holandsku). Právo vypočuť, alebo dať vypočuť svedka obsiahnuté v čl. 6 ods. 3 písm. d) Dohovoru ESĽP vykladá tak, že predtým, ako môže byť obžalovaný odsúdený, musia byť v zásade všetky dôkazy svedčiace proti nemu vykonané v jeho prítomnosti, na verejnom pojednávaní (hlavné pojednávanie, verejné zasadnutie) a to so zameraním na kontradiktórnosť konania. Uvedená zásada ma prípustné výnimky, ale tie môžu byť akceptované len pri rešpektovaní práv obhajoby. 
Tým, že by sa postupovalo v zmysle navrhovaného § 213, celé konanie by vlastne prebiehalo bez účasti verejnosti v prípravnom konaní. Na súde by nemuseli byť vypočúvaní svedkovia, nakoľko podľa judikatúry ESPĽP (ako aj podľa znenia dôvodovej správy k novele § 213), postačí zachovanie kontradiktórneho postupu jedenkrát za celé konanie. Nebola by dodržaná zásada verejnosti, výrazne by sa znížil význam zásady bezprostrednosti, stratili by význam niektoré ustanovenia Trestného poriadku ako sú rekognícia, konfrontácia, rekonštrukcia, stratil by sa význam prvej a spontánnej, ničím neovplyvnenej výpovede obvineného. Podľa navrhovanej úpravy § 213 Trestného poriadku, na úkonoch v prípravnom konaní sa majú možnosť zúčastňovať obvinený a jeho obhajca súčasne, avšak na splnenie podmienky na čítanie, stačí len upovedomenie jedného z nich (porovnaj navrhované znenie § 213 ods. 1, znenie § 213 ods. 3 s navrhovaným znením § 213 ods. 5). Vzniká tak rozpor a otázka, či nedôjde k porušeniu práv obvineného, ak bude o úkonoch vyrozumený len obhajca, čím budú formálne splnené podmienky na čítanie zápisnice aj proti vôli obvineného. V tomto smere treba tiež poukázať na to, že v zmysle judikatúry ESĽP treba na účely čl. 6 ods. 3 písm. d) Dohovoru zjednocovať osobu obvineného a obhajcu, teda jeho práva sú zachované, ak aspoň jeho obhajca mal možnosť vypočúvať svedka, aj keď obvinenému taká možnosť daná nebola (pozri Doorson v. the Nederlands rozsudok z 26.03.1996 § 74 rozsudku). Z tohto pohľadu potom nemá zmysel umožňovať súčasne prítomnosť na úkonoch obvinenému a aj jeho obhajcovi, ak si ho zvolí, resp. mu bol ustanovený. Takáto úprava ide nad rámec ustanovení Dohovoru. 
Aj zo samotného stanoviska trestnoprávneho kolégia NS SR č. Tpj 63/2009, ktoré vychádza predovšetkým z dôvodovej správy a teda hlavnej myšlienky rekodifikovaného Trestného poriadku vyplýva, že bolo potrebné zmeniť dovtedy platné ustanovenia Trestného poriadku tak, aby výrazne obmedzil vykonávanie rozsiahleho dokazovania v prípravnom konaní s dôrazom, aby vlastné dokazovanie bolo vykonávané pred nestranným a nezávislým súdom. V tejto súvislosti možno poukázať aj na rozhodnutie Ústavného súdu Slovenskej republiky sp. zn. I. ÚS 58/2001, podľa ktorého ak obvinený, resp. jeho obhajca, nežiada zopakovanie výsluchov svedkov vykonaných pred vznesením obvinenia a ponecháva si tak priestor na svoju obhajobu v konaní pred súdom, je neefektívne zo strany orgánov činných v trestnom konaní duplicitne vykonávať výsluchy svedkov len pre formálne zachovanie práva obvineného na obhajobu. 
V dôvodovej správe k ustanoveniu § 213 sa neuvádzajú žiadne konkrétne dôvody, prečo by malo prísť k zmene uvedeného ustanovenia tak, ako je navrhované. Všetky skutočnosti uvádzané v dôvodovej správe aj s poukazom na rozhodovaciu činnosť Európskeho súdu pre ľudské práva sú aplikovateľné na súčasnú platnú úpravu a nie sú s ňou v rozpore. Jediným dôvodom sa môže javiť posledná veta dôvodovej správy k uvedenému ustanoveniu, kde sa uvádza, že uvedené ustanovenie (spolu s ustanovením § 263) má ambíciu výrazne prispieť k odbúravaniu dôvodov, pre ktoré sa hlavné pojednávania relatívne často odročujú, čo nepochybne vyvoláva prieťahy v konaní. 
V tejto súvislosti je potrebné s úplnou vážnosťou dodať, že následky, ktoré môže spôsobiť navrhované novelizované ustanovenie § 213 budú ďaleko väčšie, ako možné prieťahy spôsobené na súdoch a navyše je viac ako zrejmé, že uvedené prieťahy na súdoch nie je možné odstrániť tým, že celý kontradiktórny proces bude prebiehať nie na súde, ale v prípravnom konaní na základe vyšetrovania vedeného policajtom. Nie je možné v zmysle viacerých ustanovení Trestného poriadku, jednotlivých zásad trestného konania (jednoznačne pôjde napríklad o zásadu ústnosti podľa § 2 ods. 18), v zmysle Ústavy SR, či medzinárodných právnych noriem a dohovorov jednoducho nahradiť súdny proces prípravným, neverejným konaním, kde sa zúčastňuje vo väčšine len jedna strana konania (obhajca), ako to vyplýva z navrhovaného znenia novely § 213 v nadväznosti na ustanovenie § 263. 
V dôsledku uvedenej zmeny nebude možné dodržať žiadnu so zákonných lehôt vo vyšetrovaní, najmä týkajúcich sa lehôt zadržania obvinených, či lehôt maximálne možného trvania väzby v prípravnom konaní. Predložený návrh absolútne nereflektuje na tieto problémy a ponecháva pôvodné lehoty v prípravnom konaní a v súdnom konaní, hoci bremeno dokazovania a úkony vykonávané v prípravnom konaní budú v zjavnom nepomere k možným úkonom na súdnom konaní. 
Navrhovaná zmena § 213 Trestného poriadku v spojení s § 263 Trestného poriadku vzhľadom na znenie dôvodovej správy evokuje snahu riešiť prieťahy a dĺžku súdnych konaní cez možnosť čítania zápisníc z prípravného konania a presunúť tak prípadne snahy o obštrukcie zo strany obhajcov a obvinených zo súdneho konania do prípravného konania. Navrhovaná zmena možno bude mať vplyv na dĺžku súdneho konania a jeho skrátenie, avšak na druhej strane určite predĺži dĺžku prípravného konania. 
Ak podľa predkladateľa súhlas obvineného s prečítaním zápisnice o výsluchu svedka v súdnom konaní, ktorý dá, hoci v prípravnom konaní na výsluchu nebol prítomný, nie je dostatočným naplnením zmyslu čl. 6 ods. 3 písm. d) Dohovoru, je namieste, aby bola daná povinnosť súdu takéhoto svedka vypočuť a neprihliadať pri tom na súhlas obvineného s prečítaním zápisnice o jeho výsluchu z prípravného konania. Ani takáto úprava by však neriešila ďalšie situácie, ktoré by mohli v dôsledku prijatia navrhovaného znenia § 213 vzniknúť. Ak bol v prípravnom konaní vypočutý svedok pred vznesením obvinenia po začatí trestného stíhania a napr. medzičasom zomrel, stal sa nezvestným (často ide o tzv. „bieleho koňa“), ale nešlo o neodkladný a neopakovateľný úkon, nebude môcť byť takáto zápisnica o jeho výsluchu použitá ako dôkaz v trestnom konaní, hoci bol výsluch vykonaný po začatí trestného stíhania spôsobom, ktorý ustanovuje Trestný poriadok v období pred vznesením obvinenia. Nakoľko ale v tejto fáze trestného konania ešte nebol známy obvinený, obhajca, nebolo možné ani tieto osoby upovedomiť o úkone, ktorý však bolo potrebné vykonať. Preto zásadne nesúhlasíme, aby (údajná) potreba uplatnenia práv obvineného podľa čl. 6 ods. 3 písm. d) Dohovoru bola upravená navrhovaným spôsobom. Ťažisko dokazovania má byť na súde. 

 	Z 	ČA 	Rozporové konanie sa uskutočnilo dňa 23. septembra 2014. Označené body návrhu boli modifikované v zmysle záverov prijatých na rozporovom konaní. Rozpor bol odstránený. 	
MV SR 	K bodu 72 (§ 206 – Vznesenie obvinenia) 
Navrhujeme novelizačný bod 72 v znení: 
„V § 206 sa za odsek 1 vkladá nový odsek 2, ktorý znie: 
„(2) Vydanie uznesenia o vznesení obvinenia možno odložiť na čas nevyhnutný na použitie postupu podľa šiesteho dielu štvrtej hlavy prvej časti alebo piatej hlavy prvej časti vo vzťahu ku skutku, na objasnenie ktorého sa takýto postup uplatňuje. O dočasnom odložení vznesenia obvinenia policajt vyhotoví záznam, ktorý založí do spisu“.“ 
 	O 	N 	Predkladateľ návrh neodôvodnil.  	
MV SR 	Odporúčame vložiť nový novelizačný bod k § 135. 
V § 135 navrhujeme doplniť nový odsek 5 v tomto znení: 
„(5) Primerane podľa odsekov 1 až 4 sa postupuje aj v prípade osoby staršej ako 18 rokov ak ide o trestný čin spáchaný voči blízkej osobe alebo zverenej osobe alebo ak z okolností prípadu vyplýva dôvodná obava, že opätovná výpoveď osoby môže byť ovplyvnená, alebo je odôvodnený predpoklad, že výsluch by mohol nepriaznivo ovplyvňovať zdravotný stav takejto osoby.“ 

Odôvodnenie: Z praktických skúseností vyplýva tiež poznanie, že opakovanie úkonu nepriaznivo ovplyvnilo ich zdravotný stav, zmarilo alebo podstatne sťažilo dosiahnutie účelu trestného konania, t.j. náležité zistenie trestných činov a spravodlivé potrestanie páchateľov aj prípadoch osôb starších ako 18 rokov. Ide najmä o obete domáceho násilia, nebezpečného prenasledovania, nebezpečného vyhrážania, vydierania, sexuálne motivovaných trestných činov a pod. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nad rámec návrhu nestotožnil. Návrh by bolo potrebné precizovať, primerane použitie odsekov 1 a 4 aj na vsetky dospele osoby v procesnom postavení svedka vytvára s ohľadom na procesné následky postupu podľa § 135 ďalšie neriešené otázky.  	
MV SR 	K bodu 51 
V § 121 druhá veta odseku 5 znie: 
„O takomto postupe rozhodne orgán, ktorý úkon nariadil, o čom upovedomí obvineného.“ 
Odôvodnenie: Navrhovaná úprava je nedostatočná z dôvodu, že nedefinuje, kto môže (ale nemusí) takýto postup nariadiť. Navrhovanou úpravou sa tiež odstránia praktické problémy spočívajúce v tom, že sú tu pokusy o vyhotovovanie záznamov stranami konania, ktorým zákon takúto činnosť nezakazuje. 
Primerane navrhujeme upraviť text návrhu v bode 54. 
 	Z 	A 	 	
MV SR 	Žiadame vložiť nové novelizačné body k § 114, 115 a 117. 
Navrhujeme v § 114 ods. 1 za slovo „korupciu“ vložiť čiarku a slová „trestný čin machinácií v súvislosti s konkurzným a vyrovnacím konaním podľa § 241 ods. 2, trestný čin machinácií pri verejnom obstarávaní a verejnej dražbe podľa § 266 ods. 2 písm. d) a § 268 písm. b) a c)“. 
V § 115 ods. 1 navrhujeme za slovo „korupcii“ vložiť slová „trestnom čine machinácií v súvislosti s konkurzným a vyrovnacím konaním podľa § 241 ods. 2, trestnom čine machinácií pri verejnom obstarávaní a verejnej dražbe podľa § 266 ods. 2 písm. d) a § 268 písm. b) a c)“. 
V § 117 ods. 1 navrhujeme za slovo „korupcie“ vložiť slová „trestného činu machinácií v súvislosti s konkurzným a vyrovnacím konaním podľa § 241 ods. 2, trestného činu machinácií pri verejnom obstarávaní a verejnej dražbe podľa § 266 ods. 2 písm. d) a § 268 písm. b) a c)“. 
Odôvodnenie návrhov nových novelizačných bodov k § 114, 115 a 117: 
V ustanovení § 241 ods. 2, § 266 ods. 2 písm. d) a § 268 písm. b) a c) je upravená tzv. aktívna korupcia v podobe poskytnutia ponuky alebo sľubu, eventuálne žiadosti alebo prijatia majetkového alebo iného prospechu. Ide o obdobné konanie, ktoré je postihované podľa tretieho dielu ôsmej hlavy osobitnej časti Trestného zákona, avšak nemožno pri nich použiť niektoré procesnoprávne inštitúty, ktoré pri trestných činoch korupcie použiť možno (vyhotovovanie obrazových, zvukových alebo obrazovo-zvukových záznamov podľa § 114 Trestného poriadku, odpočúvanie a záznam telekomunikačnej prevádzky podľa § 115 Trestného poriadku, agent podľa § 117 Trestného poriadku). 
V nadväznosti na návrh na doplnenie nového novelizačného bodu v čl. I k § 30 ods. 3 Trestného zákona súčasne navrhujeme doplnenie ustanovení § 114 ods. 1, § 115 ods. 1 a § 117 ods. 1. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkami nad rámec návrhu v tomto štádiu nestotožnil; pripomienka nebola uplatnená v rámci činnosti príslušnej pracovnej skupiny, ktorá návrh vypracovala.  	
MV SR 	K bodu 35 
V § 97 ods. 5 sa slovo „3“ nahrádza slovom „4“ a na konci sa pripája veta: „Proti uzneseniu o zničení veci je prípustná sťažnosť, ktorá má odkladný účinok.“. 
Odôvodnenie: Navrhované obmedzenie rozhodovania o zničení veci v prípravnom konaní len na prokurátora nie je ničím odôvodnené a predstavuje administratívnu úpravu zákona. Pre účely trestného konania (z hľadiska jeho rýchlosti a efektívnosti) sa javí ako účelnejšie ponechať oprávnenie aj policajtovi, ktorého rozhodnutie preskúmava prokurátor podľa § 230 ods. 1 Trestného poriadku. 
 	Z 	A 	 	
MV SR 	Žiadame vložiť nový novelizačný bod k § 97 ods. 1. 
V § 97 ods. 1 sa za prvú vetu vkladá veta: 
„Rovnako sa postupuje aj v prípade, ak bola vec zaistená podľa § 154 ods.1 Trestného poriadku.“ 
Odôvodnenie: Legislatívne návrh vysporiadania veci, ktorá bola zaistená pri obhliadke miesta činu je vytrvalo odsúvané a spôsobuje v praxi aplikačné problémy, ktoré sú riešené neštandardným spôsobom napr. zápisnicou o vydaní veci alebo vydávaním potvrdení o vrátení veci, ktoré nemajú oporu v platnej právnej úprave. Svojim obsahom ide o zaisťovací úkon, ktorého realizáciou je vec odňatá s dispozície vlastníka, užívateľa veci, upravený zákonom, vrátenie takejto veci do dispozície vlastníka alebo užívateľa však právne nie je upravené. Vrátenie takejto veci sa bude realizovať formou rozhodnutia podľa § 97 ods. 4 Trestného poriadku. 
 	Z 	A 	 	
MV SR 	K bodu 34  
V § 97 navrhujeme znenie nového odseku 4 nasledovne: 
„(4) Ak omamné látky, psychotropné látky, jedy, prekurzory, alebo vysokorizikové chemické látky, vysokorizikové biologické agensy a toxíny, nepovolené lieky, anaboliká alebo iné prostriedky s anabolickým účinkom, ktoré boli vydané podľa § 89, odňaté podľa § 91 alebo prevzaté podľa § 92, na ďalšie konanie nie sú potrebné, možno ich zničiť.“. 
Odôvodnenie: V nami navrhovanom znení žiadame vypustiť z textu pojem „jadrový alebo iný obdobný rádioaktívny materiál“, nakoľko ide o určitý technický nezmysel. Konzultáciou s odborníkmi úradu jadrového dozoru SR sme zistili, že jadrové a ani rádioaktívne materiály nie je možné fakticky zničiť. Je možné len ich bezpečné skladovanie. Zničenie týchto materiálov je možné len štiepnou reakciou (jadrový výbuch), ktorá by však vyvolala vznik iných jadrových a rádioaktívnych materiálov, ktoré by boli ešte nebezpečnejšie ako tie pôvodné. Z tohto dôvodu je potrebné tieto materiály z tohto návrhu vypustiť. Súčasne do textu navrhujeme zaradiť pojem „vysokorizikové biologické agensy a toxíny“, kde je plne odôvodnené takýto materiál zničiť, aby nepredstavoval hrozbu pre život a zdravie obyvateľstva. 
 	Z 	A 	 	
MV SR 	K bodu 27  
Žiadame vypustiť tento novelizačný bod a ponechať pôvodnú právnu úpravu. 
S návrhom, aby sa v § 75 ods. 2 slovo „prokurátor“ nahradilo slovami „orgán činný v trestnom konaní“, teda aby sa povinnosti upravené týmto ustanovením vzťahovali aj na policajta, nie je možné sa stotožniť z dôvodu, že okruh povinností policajta v prípravnom konaní je v súčasnosti taký široký a vyšetrovanie je natoľko formalizované, že navrhovaná zmena prispeje k ďalšiemu zhoršeniu efektivity konania. V prípravnom konaní sudca pre prípravné konanie na návrh prokurátora vydáva príkaz, aby bol obvinený zatknutý. Policajt dáva prokurátorovi len podnet na vydanie príkazu na zatknutie. O väzbe zatknutého obvineného rozhoduje v prípravnom konaní sudca pre prípravné konanie. O prepustení obvineného z väzby môže rozhodnúť prokurátor. Vyrozumenie by vykonával aj policajt, ktorý však o samotnej väzne (vzatí do väzby, alebo prepustení z väzby) nerozhoduje. Takýto postup by mohol spôsobiť omeškanie, nakoľko ústav na výkon väzby treba ihneď vyrozumieť. 
Navrhovaná zmena sa týka extenzívneho vymedzenia okruhu subjektov, ktorým Trestný poriadok ukladá povinnosť upovedomovať ústav na výkon väzby o skutočnostiach uvedených v § 75 ods. 1, aj o policajta. 
Dotknuté ustanovenie navrhujeme ponechať v pôvodnom znení s poukazom na jeho prísnu povinnostnú konštrukciu, keďže vyrozumieť príslušný ústav na výkon väzby o vzatí obvineného do väzby, o zmene dôvodov väzby a o iných úkonoch spojených s väzbou je potrebné ihneď. Na tomto mieste zdôrazňujeme, že práve prokurátor, aktívnou formou pôsobiaci pri rozhodovaní o väzbe pred sudcom, je v diferencii od policajta osobou, ktorá má tieto prvotné informácie a o ktorých je policajt vyrozumený sekundárne prokurátorom, nevynímajúc aj prípady, kedy túto vedomosť policajt nadobudne s časovým odstupom. Pripomíname, že prokurátorovi táto povinnosť oboznámiť policajta ani zákonom stanovená nie je a policajt nemá stanovenú povinnosť proaktívne a permanentne, práve z dôvodu navrhovaného znenia ustanovenia, tieto okolnosti zisťovať. Z uvedeného vyplýva, že iba prokurátor v pozícii orgánu činného v trestnom konaní je spôsobilý ihneď plniť vyrozumievaciu povinnosť vo vzťahu k ústavu na výkon väzby a tým je uloženie tejto povinnosti policajtovi absolútne neúčelné. 
 	Z 	A 	 	
MV SR 	K bodu 12 (§ 21 - vylúčenie a spojenie veci )  
Navrhujeme v § 21 ods. 1 v závere pripojiť vetu, ktorá znie: „Úkony vykonané pred vylúčením veci majú rovnaké účinky ako úkony vykonané po vylúčení veci“. 
Odôvodnenie: Len v takýchto prípadoch, vzťahujúcich sa na všetky prípady vylúčenia veci bez výnimiek, môžu byť naplnené ciele a dôvody navrhovateľa, ktoré uvádza v dôvodovej správe k bodu 12, konkrétne, že doplnenie znenia ustanovenia § 21 môže výrazne prispieť k eliminácii prieťahov súdneho konania. V prípade ponechania pôvodného znenia navrhovaného ustanovenia za bodkočiarkou, by bol ale dosiahnutý opačný účinok, vedúci k obštrukciám a prieťahom spôsobovaných obžalovanými alebo ich obhajcami. Aplikovaním uvedeného ustanovenia v plnom navrhovanom znení na podmienky prípravného konania v rámci analógie, by mohla nastať situácia nevyhnutnosti vykonania celého vyšetrovania opakovane, bez uznania dovtedy zadovážených dôkazov za predpokladu, že by policajt vylúčil konanie proti obvinenému na samostatné, ktoré by však vykonával iný útvar PZ, MV SR, alebo iný vyšetrovateľ. 
 	Z 	ČA 	Vec bola riešená v rozporovom konaní s dosiahnutím konsenzuálneho znenie - obmedzenie druhej vety na vylúčenie veci v súdnom konaní.  	
MV SR 	K bodom 8 a 9 (§ 14 a § 16)  
Odporúčame vypustiť novelizačné body 8 a 9. 
Odôvodnenie: Navrhovaná zmena môže mať negatívny dopad, determinovaný zvýšením zaťaženosti Špecializovaného trestného súdu, Úradu špeciálnej prokuratúry Generálnej prokuratúry Slovenskej republiky, ako aj národnej kriminálnej agentúry prezídia Policajného zboru (v nadväznosti na § 4 ods. 3 zákona číslo 171/1993 Z. z. o Policajnom zbore v znení neskorších predpisov), čo je nežiaduci trend, nezodpovedajúci dôvodom zriadenia týchto ustanovizní. 
Odporúčame zachovať súčasné znenie § 16 Trestného poriadku v kontexte vyššie uvedených pripomienok a odôvodnenia návrhu týkajúceho sa čl. I bod 6 (§ 11 a - Obzvlášť závažný zločin), v prípade ponechania dolnej hranice trestnej sadzby odňatia slobody. 
V prípade ponechania navrhovaného znenia odporúčame slovo „alebo“ presunúť na koniec písmena a). 
 	O 	A 	 	
MV SR 	K bodu 5, čiastočne bodu 20-21 (§ 10 – Výklad niektorých pojmov, Práva a povinnosti podozrivého) 
Navrhujeme nerozširovať ods. 10 Trestného poriadku o ďalšie navrhované odseky 12 a 13, so zachovaním status quo. 
Odôvodnenie: S poukazom na systematiku Trestného poriadku a zavedenie nového inštitútu „podozrivej osoby“ Zmeny by mali byť vyjadrené len v štvrtom diele druhej hlavy prvej časti Trestného poriadku. Legálna definícia obvineného je uvedená v § 33 TP zdôrazňujúc, že predkladaný návrh úpravy TP, v bode 20 počíta s nadpisom štvrtého dielu „Podozrivý a obvinený“. Vhodnejšie sa javí, aby v ustanovení § 33, v novokonštruovanom ods. 1 (prípadne v ods. 2, ak je nadpis 4. dielu označený ako „podozrivý a obvinený“), ostala zachovaná legálna definícia obvineného. Touto úpravou by v ods. 2 (resp. ods. 1) následne našla opodstatnenie legálna definícia pojmu „podozrivý“. Bod 21 by tak bol zmenený takto: „21. Za § 33 sa vkladá § 33a, ktorý vrátane nadpisu znie: 

„§ 33a 
Práva a povinnosti podozrivého.“. 
 	O 	A 	 	
MV SR 	Návrh žiadame doplniť o ustanovenia k inštitútu vyšetrovateľa čakateľa 
„V § 10 ods. 8 písmeno c) znie: 
„c) vyšetrovateľ čakateľ,“ 
Doterajšie písmená c) až g) sa označujú ako písmená d) až h).“ 
V nadväznosti na uvedené navrhujeme vykonať nasledovné úpravy: 

„V § 200 ods. 4 sa dopĺňa veta: „Policajt uvedený v § 10 ods. 8 písm. c) môže vykonávať aj činnosti vo vyšetrovaní v rozsahu, ktorý ustanoví všeobecne záväzný právny predpis, ktorý vydá Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky.“ 

„V § 202 ods. 2 sa slová „písm. c) až g)“ nahrádzajú slovami „písm. d) až h)“ a slová „písm. a) a b)“ nahrádzajú slovami „písm. a) až c)“.“ 

„V § 202 ods. 3 sa slová „písm. a) a b)“ nahrádzajú slovami „písm. a) až c)“. 

Odôvodnenie: Navrhuje sa, aby vyšetrovateľovi čakateľovi bolo priznané postavenie orgánu činného v trestnom konaní. Súčasne sa navrhuje, aby bola vymedzená vecná príslušnosť vyšetrovateľa čakateľa na skrátené vyšetrovanie o prečinoch v rozsahu ako pre vyšetrovateľa PZ. Z hľadiska právnej a skutkovej náročnosti skutkov, o ktorých vykonáva skrátené vyšetrovanie, sú tu odôvodnené predpoklady, že skrátené vyšetrovanie môže vykonávať aj vyšetrovateľ čakateľ. Súčasne sa navrhuje, aby vyšetrovateľ čakateľ mohol vykonávať niektoré úkony vyšetrovania, ktoré ustanoví výnos Ministerstva vnútra Slovenskej republiky (v súčasnej dobe Výnos MV SR č. 46 z 20. apríla 2005, ktorým sa ustanovuje rozsah činnosti vyšetrovateľa čakateľa vo vyšetrovaní). Predmetná úprava v neposlednom rade prispeje k primeranej odbornej teoretickej a praktickej príprave policajta na výkon funkcie vyšetrovateľa PZ a sekundárne prinesie očakávaný efekt v podobe skvalitnenia prípravného konania v zmysle jeho rýchlosti, kvality a zákonnosti. Príslušník PZ vykonávajúci skrátené vyšetrovanie ako poverený príslušník PZ vo väčšine prípadov neabsolvoval špecializované vzdelanie a vyšetrovateľ – čakateľ absolvoval vysokoškolské vzdelanie II. stupňa a počas čakateľskej praxe absolvuje špecializované policajné vzdelanie. Ide o úpravu obdobnú, ako je to pri asistentoch prokurátora. 
Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 
 	Z 	ČA 	Vec bola riešená v rozporovom konaní dňa 14. augusta 2014. Návrh obsahuje kompromisné znenie, ktoré vyplynulo z rozporového konania.  	
MV SR 	Navrhujeme vložiť nový novelizačný bod k § 328 Prijímanie úplatku 
„§ 328 
(1) Kto v úmysle zadovážiť sebe alebo inému neoprávnený prospech priamo alebo cez sprostredkovateľa pre seba alebo pre inú osobu prijme, žiada alebo si dá sľúbiť úplatok v súvislosti s výkonom svojho zamestnania, povolania, postavenia alebo funkcie, potrestá sa odňatím slobody na dva roky až päť rokov.“. 
Odôvodnenie: Praktická činnosť orgánov činných v trestnom konaní ukázala, že uvedená skutková podstata trestného činu je veľmi ťažko aplikovateľná. Hlavným dôvodom je skutočnosť, že páchateľ okrem prijatia úplatku musí kumulatívne svojím konaním porušiť aj nejakú povinnosť, ktorá mu vyplýva z jeho zamestnania, povolania, postavenia alebo funkcie. Teda v prípade, ak páchateľ prijme úplatok a neporuší pritom žiadnu zo svojich povinností vyplývajúcu mu zo zamestnania, povolania, postavenia alebo funkcie, nie je možné jeho konanie subsumovať pod uvedenú skutkovú podstatu trestného činu. 
Ako príklad možno uviesť situáciu, keď zamestnanec súkromnej spoločnosti, oprávnený nakupovať tovary a služby, požaduje od dodávateľa úplatok za uzavretie zmluvy o dodávkach tovarov a služieb práve s jeho spoločnosťou. Ak zamestnanec vyberie najlepšiu ponuku (teda nekoná v rozpore so záujmami zamestnávateľa a nespôsobí mu žiadnu škodu), ale dá si za to poskytnúť úplatok, nemožno voči nemu vyvodzovať trestnoprávnu zodpovednosť. 
Zákonník práce v § 81 upravuje základné povinnosti zamestnanca, kde podľa písm. e) je zamestnanec povinný hospodáriť riadne s prostriedkami, ktoré mu zveril zamestnávateľ, a chrániť jeho majetok pred poškodením, stratou, zničením a zneužitím a nekonať v rozpore s oprávnenými záujmami zamestnávateľa. V tomto konkrétnom prípade zamestnanec nekonal v rozpore s oprávnenými záujmami zamestnávateľa, nepoškodil jeho majetok a tým jeho konanie za súčasného právneho stavu zostáva beztrestné. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkami nad rámec návrhu v tomto štádiu nestotožnil; pripomienka nebola uplatnená v rámci činnosti príslušnej pracovnej skupiny, ktorá návrh vypracovala.  	
MV SR 	K bodu 67  
Navrhujeme nasledovné znenie § 302: 
„§ 302 
Neoprávnené nakladanie s odpadmi 

(1) Kto, čo aj z nedbanlivosti, nakladá s odpadmi v rozpore so všeobecne záväznými právnymi predpismi, 
a) v malom rozsahu, alebo 
b) hoci bol za obdobný čin v predchádzajúcich dvadsiatich štyroch mesiacoch postihnutý, 
potrestá sa odňatím slobody až na tri roky. 
(2) Odňatím slobody na jeden rok až päť rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 
a) vo väčšom rozsahu, alebo 
b) v chránenom území. 
(3) Odňatím slobody na dva roky až osem rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 
a) v značnom rozsahu, 
b) hoci bol za taký čin v predchádzajúcich dvadsiatich štyroch mesiacoch odsúdený, 
c) závažnejším spôsobom konania, alebo 
d) z osobitného motívu. 
(4) Odňatím slobody na päť rokov až dvanásť rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 
a) vo veľkom rozsahu, alebo 
b) ako člen nebezpečného zoskupenia.“. 

Odôvodnenie: S prihliadnutím na nepriaznivú situáciu v oblasti protiprávnych nakladaní s odpadmi navrhujeme komplexnú úpravu skutkovej podstaty tohto trestného činu, ktorá v aktuálnom znení nedostatočne postihuje dotknutú oblasť bezpečnosti. 
V § 302 ods. 1 navrhujeme doterajšiu trestnú sadzbu zmeniť „až na tri roky“, pričom k tomuto nás vedie aj snaha zaviesť tresty, ktoré sú primerané nebezpečnosti tohto protiprávneho konania pre spoločnosť a tiež tresty, ktoré sú porovnateľné s niektorými inými trestnými činmi. Neoprávneným nakladaním s odpadmi páchateľ sleduje získanie majetkového prospechu (ekonomického profitu) spočívajúceho v rozdiele nákladov medzi zákonným a nezákonným naložením s odpadmi. Okrem negatívneho dopadu na životné prostredie (ohrozenie alebo poškodenie životného prostredia), ako aj spôsobenia nevyhnutných nákladov na odstránenie odpadov pre obec, štát, prípadne pre vlastníka odpadmi kontaminovaného pozemku, získava páchateľ na trhu podnikania neoprávnenú výhodu oproti subjektom, ktoré nakladajú s odpadmi zákonným spôsobom. Pri zbavení sa odpadu „vyvezením do lesa“ ide v podstate o podvodné konanie (páchateľ tvrdí, že odpad odstránil zákonným spôsobom) s cieľom majetkového profitu (náklady na legálne odstránenie odpadu), pričom navyše dochádza k ohrozovaniu alebo aj poškodzovaniu životného prostredia, preto je potrebné vychádzať z trestných sadzieb pre trestný čin podvodu . Súčasne navrhujeme v ods.1 novú alternatívu skutkovej podstaty, konkrétne písm. b) „bol za obdobný čin v predchádzajúcich dvadsiatich štyroch mesiacoch postihnutý“. Tento návrh sa opiera o naše praktické skúsenosti, nakoľko podobne ako v oblasti krádeží dreva v minulosti, je aj teraz rozšírené porušovanie právnych predpisov v oblasti nakladania s odpadmi v rozsahu menšom ako malom, pričom však ide o protiprávnu činnosť, ktorá je vykonávaná určitými skupinami občanov denne (napr. pálenie káblov a pod.). V konečnom dôsledku je takouto činnosťou za relatívne krátky čas spôsobená vážna ujma na životnom prostredí a majetku majiteľov dotknutých pozemkov. Toto ustanovenie bude postihovať osoby opakovane porušujúce právne predpisy na úseku životného prostredia, konkrétne pri neoprávnenom nakladaní s odpadom. Podobne ako pri trestnom čine krádeže podľa § 212 ods. 2 písm. f) Trestného zákona tu dochádza veľmi často k opakovaným útokom na chránený záujem, pričom kompetentné orgány (obce, obvodné úrady) zjavne nedisponujú možnosťami na elimináciu takýchto opakovaných konaní (malé čierne skládky odpadu a pod.). Význam chráneného záujmu, ktorým je životné prostredie sa nám javí ako závažnejší pri porovnaní s objektom pri trestnom čine krádeže. 
V odseku 2 navrhujeme doterajšiu trestnú sadzbu zmeniť „na jeden rok až päť rokov“, pričom hlavným dôvodom je uplatniť primeranú trestnú sadzbu pre toto protiprávne konania v porovnaní s inými trestnými činmi – napr. trestný čin podvod podľa § 221 ods.2 trestného zákona má túto trestnú sadzbu pri následku väčšej škody. Domnievame sa, že protiprávna činnosť v oblasti odpadov je obdobne závažná a preto navrhujeme túto zmenu. Súčasne navrhujeme v tomto odseku jeden nový kvalifikačný znak - písm. b) „v chránenom území“. Doterajší kvalifikačný znak „vo väčšom rozsahu“ bude uvedený ako písm. a) tohto odseku. K tomuto návrhu nás vedú praktické dôvody, nakoľko v aktuálnom znení § 300 ods.2 Trestného zákona sa tento pojem používa ako kvalifikačný znak pri neoprávnenom postavení stavby. Domnievame sa, že chránené územie by malo byť obdobne chránené aj pred protiprávnym nakladaním s odpadmi, ktoré môžu mať na takéto územia oveľa väčší nepriaznivý dopad ako na bežnú krajinu. 
V odseku 3 navrhujeme doterajšiu sadzbu zmeniť „na dva roky až osem rokov“, nakoľko navrhujeme v tomto odseku 4 osobitné kvalifikačné znaky, ktorých závažnosť si vyžaduje vyššiu trestnú sadzbu a umožňuje použitie niektorých inštitútov Trestného poriadku (ITP a pod.). Praktické skúsenosti nás vedú k záveru, že bez použitia niektorých špecializovaných inštitútov (napr. odpočúvanie a záznam telekomunikačnej prevádzky podľa § 115 Trestného poriadku) nie je možné dokumentovať túto protiprávnu činnosť, najmä ak je páchaná organizovanou skupinou. Z tohto dôvodu je pragmatické a súčasne aj primerané, aby tieto závažné formy páchania trestnej činnosti bolo možné kvalifikovať ako zločin (§ 11 Trestného zákona). 
V odseku 4 sa k doterajšiemu kvalifikačnému znaku „vo veľkom rozsahu“ navrhujeme pridať nový osobitný kvalifikačný znak v písm. b), ktoré bude znieť „ako člen nebezpečného zoskupenia“. Tento nový osobitný kvalifikačný znak je potrebné doplniť do tohto odseku, nakoľko v praxi môže dôjsť k naplneniu týchto okolností. S prihliadnutím na závažnosť následkov pri takomto konaní navrhujeme tiež zvýšiť trestnú sadzbu „na päť rokov až dvanásť rokov“, pričom dávame do pozornosti, že táto navrhovaná trestná sadzba je stále nižšia ako napr. pri trestnom čine krádeže vo veľkom rozsahu, pričom z hľadiska odstránenia prípadného následku je dôvodné predpokladať, že náklady na odstránenie a likvidáciu odpadu by boli oveľa vyššie ako náhrada škody pri krádeži. 
 	Z 	N 	Zmeny v ustanovení § 302 vyplynuly z identifikovaného transpozičného deficitu Slovenskej republiky zo strany Európskej komisie. Rozpor bol odstránený.  	
MV SR 	Žiadame vložiť nový novelizačný bod § 298a. 
Za § 298 sa vkladá § 298a, ktorý znie: 
„§ 298a 
Kto bez povolenia ponúka na predaj jadrový alebo iný rádioaktívny materiál alebo vysoko rizikovú chemickú látku, alebo vysoko rizikový biologický agens alebo toxín, alebo veci určené na ich výrobu potrestá sa odňatím slobody na jeden až päť rokov.“. 

Odôvodnenie: Tento návrh reflektuje na praktické skúsenosti orgánov činných v trestnom konaní, kedy na našom území dochádza opakovane k ponukám na predaj vyššie uvedených materiálov, pričom osoby ponúkajúce tento materiál ho v skutočnosti nemajú a pokúšajú sa o získanie finančnej hotovosti podvodom. Keďže ide o mimoriadne nebezpečné druhy materiálov, všetky takéto ponuky musia byť políciou podrobne preverené, často dochádza aj k začatiu trestného stíhania a sú vynakladané značné sily a prostriedky na vyšetrovanie týchto prípadov. Nakoľko v týchto prípadoch nie je zadržaný sľubovaný nebezpečný materiál (ani ho osoby nikdy nemali v držbe), nie je možné tieto osoby postihovať podľa § 298 Trestného zákona. Postihovanie tohto konania podľa § 221 za trestný čin podvodu dostatočne nepostihuje nebezpečnosť konania páchateľov. Na rozdiel od podozrenia z trestného činu podvodu podľa § 221 Trestného zákona, pri podozrení na predaj nebezpečných materiálov uplatňuje polícia osobitné postupy, ktoré sú ľudsky a materiálne veľmi nákladné. Z tohto dôvodu sa nám javí ako potrebné osobitne postihovať tento druh protiprávneho konania. Dávame do pozornosti, že v najmenej jednom prípade sa podarilo zdokumentovať, že osoby opakovane sa pokúšajúce o fiktívny predaj nebezpečného materiálu si nakoniec takýto materiál (urán) nakoniec obstarali a pokúsili sa ho protiprávne predať. 
 	Z 	ČA 	Znak ponuky bol doplnený do ustanovenia § 298 TZ, ktorým sa upravuje trestný čin Nedovolenej výroby a držania jadrových materiálov, rádioaktívnych látok, vysoko rizikových chemických látok a vysoko rizikových biologických agensov a toxínov.  	
MV SR 	Žiadame vložiť nové novelizačné body k § 298 a § 299. 
V § 298 ods. 1 navrhujeme vypustiť slovo „obdobný“ za slovami „jadrový alebo iný“ a v § 299 ods. 1 navrhujeme slovo „obdobnej“ nahradiť slovom „inej“. 
Odôvodnenie: K uvedenému návrhu nás vedú praktické skúsenosti, nakoľko aktuálne znenie týchto skutkových podstát je zavádzajúce a odborne nepresné, čo v praxi spôsobilo nesprávnu právnu kvalifikáciu protiprávneho konania. V praxi došlo k situáciám, kedy si orgány činné v trestnom konaní vysvetlili pojem „obdobný“ ako totožný a domnievali sa, že toto ustanovenie postihuje protiprávne nakladanie len s jadrovými materiálmi – ktorými sú len urán a plutónium. Protiprávne nakladanie s rádioaktívnymi materiálmi (napríklad rádioaktívne izotopy cézia, kobaltu a pod.) nepovažovali za trestný čin napriek ich rovnakým nebezpečným vlastnostiam. Celkom zjavne bolo úmyslom zákonodarcu postihovať protiprávne nakladanie s obidvomi druhmi materiálov, nakoľko u obidvoch ich nebezpečnosť spočíva v tej istej fyzikálnej vlastnosti – emitovaní ionizujúceho žiarenia. Naším cieľom je vyššie uvedenou zmenou predchádzať nesprávnemu pochopeniu a výkladu predmetného ustanovenia. Zjednodušene možno uviesť, že všetky jadrové materiály sú rádioaktívne, avšak nie všetky rádioaktívne materiály sú jadrové. Z toho vyplýva, že pojem „rádioaktívny materiál“ v sebe z fyzikálneho hľadiska subsumuje všetky jadrové materiály. Osobitosťou jadrových materiálov je len ich schopnosť štiepnej reakcie, nebezpečné vlastnosti majú však obidva tieto materiály rovnaké – ionizujúce žiarenie a toxicita. 

V § 298 ods. 1 a v § 299 ods. 1 navrhujeme zmeniť trestnú sadzbu z „jeden až päť rokov“ na „jeden až šesť rokov“. 
Odôvodnenie: V súvislosti s realizáciou úloh vyplývajúcich zo Spoločného akčného plánu vlády Slovenskej republiky a vlády Spojených štátov amerických na boj proti nelegálnemu nakladaniu s jadrovými a rádioaktívnymi materiálmi a súvisiacimi technológiami (podpísaný 7.12.2011 a schválený uznesením vlády SR č.772/2011) boli vykonané viaceré rokovania expertov na túto oblasť bezpečnosti, vrátane posúdenia právnych nástrojov umožňujúcich účinne bojovať proti tejto špecifickej bezpečnostnej hrozbe. Na základe záverov týchto rokovaní a tiež na základe praktických skúsenosti z konkrétnych vyšetrovaných prípadov sme dospeli k záveru, že vo všetkých týchto prípadoch orgány činné v trestnom konaní v začiatočnom štádiu nedisponujú dostatočným množstvom konkrétnych informácií, predovšetkým o nebezpečnosti špecifického materiálu, ktorý má byť predmetom nelegálneho nakladania. S prihliadnutím na vysokú nebezpečnosť tohto druhu materiálov sa teda javí ako potrebné od začiatku uplatňovať osobitné inštitúty podľa Trestného poriadku (agent, ITP atď.), bez ktorých nie je možné pri týchto špecifických prípadoch zhromažďovať potrebné dôkazy. Z tohto dôvodu navrhujeme zvýšenie hornej hranice trestnej sadzby už v prvom odseku na šesť rokov. 
 	Z 	A 	 	
MV SR 	Navrhujeme doplniť nový novelizačný bod k § 295 – Nedovolené ozbrojovanie a obchodovanie so zbraňami 
„V § 295 ods. 1 písm. a) sa na konci pripájajú slová „alebo výbušninu“.“ 
Odôvodnenie: Súčasná právna úprava nepostihuje neoprávnenú výrobu, dovoz, vývoz, prevoz, prepravu, zadováženie ani prechovávanie výbušniny v akomkoľvek množstve. Vo vzťahu k výbušninám je trestné len ich hromadenie bez povolenia. V dôsledku protiprávneho konania súvisiaceho s výbušninami sa možno dopustiť trestného činu nedovoleného ozbrojovania a obchodovania so zbraňami podľa § 295 Trestného zákona, trestného činu všeobecného ohrozenia podľa § 284 Trestného zákona, trestného činu záškodníctva podľa § 315 Trestného zákona a trestného činu terorizmu a niektorých foriem účasti na terorizme podľa § 419 Trestného zákona. 
Neoprávnená výroba, vlastníctvo, držba, zadováženie, dodávanie, preprava alebo iné použitie výbušnín je trestné len podľa § 419 Trestného zákona, podľa ktorého musí byť súčasne naplnený úmysel vážne zastrašiť obyvateľstvo, vážne destabilizovať alebo zničiť ústavné, politické, hospodárske alebo spoločenské zriadenie štátu alebo usporiadanie medzinárodnej organizácie, alebo úmysel donútiť vládu štátu alebo medzinárodnú organizáciu, aby niečo konala alebo sa zdržala konania. 
Prichádza do úvahy trestnoprávny postih páchateľa za neoprávnenú výrobu, dovoz, vývoz, prevoz, prepravu, zadováženie alebo prechovávanie výbušniny, ale len takej, ktorú možno považovať za súčasť alebo komponent hromadne účinnej zbrane, napr. granátu (ust. § 295 ods. 1 písm. a) Trestného zákona). To však nie je postačujúce. 
Problém nastáva, ak ide o výbušninu používanú aj na iný účel, ako je výroba hromadne účinných zbraní, najmä ak páchateľ nedisponuje ďalšími súčasťami alebo komponentmi tejto hromadne účinnej zbrane, ako aj vtedy, ak ide neoprávnenú výrobu, dovoz, vývoz, prevoz, prepravu, zadováženie alebo prechovávanie takého druhu výbušniny, ktorý sa nepoužíva na výrobu hromadne účinnej zbrane, ale túto je možné s jej použitím vyrobiť napr. podomácky. Vtedy je osoba postihovaná iba za priestupok. 
V súčasnosti je teda na jednej strane z trestnoprávneho hľadiska beztrestný páchateľ, ktorý si jednorazovo zadováži, či už výrobou, kúpou, alebo aj odcudzením, neobmedzené množstvo výbušnín, s výnimkou tých, ktoré možno považovať za komponent hromadne účinnej zbrane, a na strane druhej možno postihnúť páchateľa, ktorý si opakovane (postupne) zadovažuje a následne prechováva, t. j. hromadí minimálne množstvo výbušniny. 
Z uvedeného vyplýva neprijateľnosť súčasnej právnej úpravy v uvedenej oblasti jednak z hľadiska záujmov chránených Trestným zákonom, ako aj v porovnaní s úpravou prechovávania iných nebezpečných látok, napr. omamných a psychotropných a podobne. 
Na podporu navrhovanej zmeny treba uviesť, že do 31.7.2004 bolo trestným činom nedovoleného ozbrojovania podľa § 185 ods. 2 písm. b) Trestného zákona účinného do 31.12.2005, ak páchateľ hromadil, vyrábal alebo zadovažoval sebe alebo inému strelné zbrane, strelivo alebo výbušniny. Teda išlo o podstatne rozsiahlejšie koncipovanú objektívnu stránku skutkovej podstaty tohto trestného činu, ako je tomu v súčasnosti pri trestnom čine nedovoleného ozbrojovania a obchodovania so zbraňami podľa § 295 Trestného zákona. Navrhovaná zmena má za cieľ rozšíriť okruh trestnoprávne relevantných konaní oproti súčasnej úprave, ako aj úprave účinnej do 31.7.2004 tak, aby ustanovenie § 295 Trestného zákona zodpovedalo súčasným požiadavkám spoločnosti na trestnoprávnu ochranu pred neoprávneným nakladaním s výbušninami. 
 	O 	A 	 	
MV SR 	K bodu 65 (§ 283 – Porušovanie autorského práva) 
Navrhujeme novelizačný bod 65 v znení: 
„V § 283 ods. 1 sa za slovo „neoprávnene“ vkladajú slová „vyhotoví rozmnoženinu zverejneného diela a spôsobí tým malú škodu alebo kto inak“.“ 
Odôvodnenie: V navrhovanej zmene je zrejme pisárska chyba, ktorú navrhujeme odstrániť. V navrhovanom znení na rozdiel od výkladu v dôvodovej správe nie je uvedené, akú konkrétnu škodu mal predkladateľ na mysli – teda škodu malú. 
 	O 	N 	Neakceptované s ohľadom na § 125 ods. 2 TZ - Ak tento zákon v osobitnej časti vyžaduje v základnej skutkovej podstate spôsobenie škody ako majetkový následok trestného činu a neuvádza jej výšku, má sa za to, že musí byť spôsobená aspoň škoda malá. 	
MV SR 	K bodu 61 (§ 277a ods. 4 – Daňový podvod) 
V súvislosti so zavedením novej kvalifikovanej skutkovej podstaty trestného činu daňového podvodu podľa § 277a ods. 4 navrhujeme o túto doplniť § 58 ods. 2 Trestného zákona. 
Odôvodnenie: Súčasná platná právna úprava predvída v Trestnom zákone pri trestnom čine daňového podvodu podľa § 277a základnú skutkovú podstatu (ods. 1) a kvalifikované skutkové podstaty (ods. 2, ods. 3). Navrhovaná zmena predpokladá z dôvodu modifikácie v základnej skutkovej podstate trestného činu daňového podvodu podľa § 277a ods. 1 (trestnosť konania počína od škody malej), novú kvalifikovanú skutkovú podstatu, obsiahnutú v odseku 4. Týmto je preto nevyhnutné reagovať aj na ustanovenie § 58 ods. 2 Trestného zákona a toto doplniť aj o trestný čin podľa § 277a ods. 4 Trestného zákona, nakoľko inak by bolo vylúčené pri tak závažnom trestnom čine obligatórne uloženie trestu prepadnutia majetku v nadväznosti na § 58 ods. 2 Trestného zákona. 
 	Z 	A 	 	
MV SR 	Navrhujeme vložiť nové novelizačné body k § 266 Machinácie pri verejnom obstarávaní a verejnej dražbe 
Navrhujeme vložiť nový novelizačný bod k § 266 ods. 1 Machinácie pri verejnom obstarávaní a verejnej dražbe 
„V § 266 ods. 1 sa za slovo „prospech“ vkladajú slová „alebo zabezpečiť sebe alebo inému neoprávnené výhody“.“ 
Navrhujeme vložiť nový novelizačný bod k § 266 ods. 2 Machinácie pri verejnom obstarávaní a verejnej dražbe 
„V § 266 ods. 2 písm. a) sa slová „spôsobí ním značnú škodu“ nahrádzajú slovami „spácha čin uvedený v odseku 1 v značnom rozsahu“.“ 
Navrhujeme vložiť nový novelizačný bod k § 266 ods. 3 Machinácie pri verejnom obstarávaní a verejnej dražbe 
„V § 266 ods. 3 písm. a) sa slová „spôsobí ním škodu veľkého rozsahu“ nahrádzajú slovami „spácha čin uvedený v odseku 1 vo veľkom rozsahu“.“ 
Odôvodnenie k § 266 ods. 1 až 3 : Chráneným objektom uvedeného trestného činu je v prípade verejného obstarávania záujem spoločnosti na riadnom a zákonom procese verejného obstarávania ako celku tak, aby zákazku získal súťažiteľ, ktorý na základe vopred určených kritérií predloží najvýhodnejšiu ponuku a súčasne, aby podľa § 3 zákona č. 25/2006 Z. z. o verejnom obstarávaní a o zmene a doplnení niektorých predpisov v znení neskorších predpisov, nebolo žiadne peňažné plnenie získané z verejných zdrojov na základe machinácií. Účelom ustanovenia § 266 je teda zabrániť tomu, aby súťažitelia získali zákazku machináciami v dôsledku porušenia zákona. 
Z praxe vyplýva, že v rovnakých, resp. obdobných prípadoch dochádza k rôznemu výkladu ustanovenia § 266, od názoru, že sa za škodu, resp. prospech považuje suma celej zákazky, až po názor, že škodou je rozdiel medzi tým, koľko by bolo potrebné vynaložiť za druhú najlepšiu ponuku, a tým, koľko bolo potrebné zaplatiť víťazovi verejnej súťaže. Uplatňovanie druhého spomenutého názoru poskytuje v podstate beztrestnosť páchateľom uvedeného trestného činu, ak orgán činný v trestnom konaní pre rozsiahlosť, množstvo faktorov ovplyvňujúcich cenu zákazky a podobne, nevie spoľahlivo preukázať vznik škody, resp. zadováženie prospechu a najmä výšku škody, resp. prospechu. Navyše, ak má byť škodou takto stanovený rozdiel, neodráža to závažnosť konania páchateľa, ktorý v podstate nie je postihnutý za to, že vôbec získal zákazku, ktorú pri dodržaní zákona získať nemal, a že súčasne spôsobil, že iný súťažiteľ túto zákazku nezískal (ktorý je tiež týmto konaním páchateľa poškodený), ale je postihovaný len za to, o čo ukrátil na majetku obstarávateľa. 
V niektorých prípadoch je možné stotožňovať výšku spôsobenej škody alebo získaného prospechu s cenou zákazky. Pre prípady, v ktorých to tak nie je, je potrebné doplniť ustanovenie § 266 tak, bol účel ustanovenia § 266 naplnený. 
 	O 	N 	Pripomienka ide nad rámec návrhu pričom nebola vznesená v rámci činnosti pracovnej skupiny kde bol pripomienkujúci subjekt zastúpeny.  	
MV SR 	Odporúčame vložiť nový novelizačný bod k § 249a ods. 1.  
V § 249a ods. 1 sa slovo „vyrobí“ nahrádza slovami „vyhotoví kópiu predmetu kultúrnej hodnoty“. 
Odôvodnenie: Návrhom sa upravuje (spresňuje) základná skutková podstata trestného činu falšovania predmetov kultúrnej hodnoty vo vzťahu k nelegálnemu vyhotoveniu kópie predmetu kultúrnej hodnoty, v ktorej sa slovo „vyrobí“ nahrádza slovami „vyhotoví kópiu predmetu kultúrnej hodnoty“. Ide o zosúladenie tohto ustanovenia Trestného zákona so zákonom č. 618/2003 Z. z. o autorskom práve a právach súvisiacich s autorským právom (autorský zákon) v znení neskorších predpisov, nakoľko predmetný trestný čin je previazaný s právnou úpravou použitou v autorskom zákone. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkami nad rámec návrhu v tomto štádiu nestotožnil; pripomienka nebola uplatnená v rámci činnosti príslušnej pracovnej skupiny, ktorá návrh vypracovala.  	
MV SR 	Odporúčame vložiť nový novelizačný bod k § 249 ods. 1.  
V § 249 ods. 1 sa za slovo „premiestni“ vkladá čiarka a slová „sebe alebo inému zadováži“. 
Odôvodnenie: Návrhom sa rozširuje základná skutková podstata trestného činu poškodzovania a znehodnocovania archeologického dedičstva o konanie, ktorého podstatou je nelegálne obchodovanie s archeologickými nálezmi, ktoré nie je možné riešiť prostredníctvom trestného činu podielnictva. Ide o reakciu štátu na množiace sa prípady nelegálneho obchodovania s archeologickými nálezmi, či už v prostredí internetu alebo na burzách a aukciách, priamo nelegálnymi hľadačmi archeologických nálezov. 
 	O 	N 	Pripomienka ide nad rámec návrhu, pričom nebola pripomienkujúcim subjektom uplatnená v rámci príslušnej pracovnej skupiny k tvorbe návrhu zákona.  	
MV SR 	K bodu 47 (§ 212 ods. 1 – Krádež) 
Navrhujeme vypustiť slová „a spôsobí ním nižšiu než malú škodu“. 
Odôvodnenie: Navrhované znenie § 212 ods. 1 písm. b) je mätúce. Možno ho interpretovať jedine tak, že o krádež vlámaním podľa odseku 1 písm. b) pôjde len v prípade nižšej než malej škody, ak došlo k spôsobeniu malej škody, hoci aj krádežou vlámaním, pôjde o krádež podľa odseku 1 písm. a), ďalej ak došlo k spôsobeniu väčšej škody krádežou vlámaním, pôjde o krádež podľa odseku 1 písm. b), odseku 2 písm. a), čo je však zjavne absurdné. Vypustením slov „a spôsobí ním nižšiu než malú škodu“ sa dosiahne, že každá krádež vlámaním, ktorou bola spôsobená škoda nižšia než väčšia, bude krádežou podľa § 212 ods. 1 písm. b). 
Ak predkladateľ na uvedenej formulácii odseku 1 písm. b) trvá, navrhujeme uvedené slová doplniť aj do ustanovení písmen c) až g). 
Na základe navrhovaných zmien v bodoch 47 a 48 je potrebné v § 212 ods. 3 až 5 vypustiť slová „alebo 2“. 
 	O 	A 	 	
MV SR 	K bodu 46 
Navrhujeme ponechať skutkovú podstatu trestného činu týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 Trestného zákona v súčasnom znení. 
Odôvodnenie: Rovnaké ako k bodu 19. 
 	Z 	N 	Rozpor bol odstránený. 	
MV SR 	Odporúčame vložiť nové novelizačné body k § 170, 170a, 170b a 176. 
§ 170 vrátane nadpisu znie: 
„§ 170 
Ohrozovanie zdravia nepovolenými liekmi a zdravotníckymi pomôckami 

(1) Kto, čo aj z nedbanlivosti, spôsobí alebo zvýši nebezpečenstvo ohrozenia zdravia ľudí tým, že 
a) predpíše, vydá, predá alebo podá lieky, ktoré nie sú zaradené do liekopisu, lieky, ktoré nie sú registrované podľa osobitného predpisu alebo ktorých používanie nepovolil príslušný orgán, alebo zdravotnícke pomôcky, ktoré boli uvedené na trh v rozpore so všeobecne záväzným právnym predpisom, 
b) vykonáva klinické skúšanie liekov alebo zdravotníckych pomôcok v rozpore so všeobecne záväzným právnym predpisom, alebo 
c) bez povolenia zaobchádza s liekmi alebo so zdravotníckymi pomôckami, 
potrestá sa odňatím slobody až na dva roky. 
(2) Odňatím slobody na jeden rok až päť rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 
a) závažnejším spôsobom konania, 
b) na chránenej osobe, alebo 
c) z osobitného motívu. 

(3) Odňatím slobody na tri roky až osem rokov sa páchateľ potrestá, ak činom uvedeným v odseku 1 spôsobí ťažkú ujmu na zdraví alebo smrť.“ 

Odôvodnenie k § 170 
Navrhuje sa zmena existujúceho hmotnoprávneho ustanovenia. V danom prípade ide o ohrozovací trestný čin, ktorý predpokladá i nedbanlivostné konanie páchateľa, najmä súvisiace s výkonom povolania v oblasti zdravotníctva. Navrhovaná zmena zosúlaďuje názvoslovie a pojmy predmetnej skutkovej podstaty so všeobecne záväzným právnym predpisom, z ktorého vychádza, a to zákona číslo 362/2011 Z. z. o liekoch a zdravotníckych pomôckach a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov. Podľa § 2 ods. 5 citovanej právnej úpravy, liečivo je chemicky jednotná alebo nejednotná látka ľudského, rastlinného, živočíšneho alebo chemického pôvodu, ktorá je nositeľom biologického účinku využiteľného na ochranu pred chorobami, na diagnostiku chorôb, liečenie chorôb alebo na ovplyvňovanie fyziologických funkcií. Podľa § 2 ods. 7 citovaného zákona, liek je liečivo alebo zmes liečiv a pomocných látok, ktoré sú upravené technologickým procesom do liekovej formy a sú určené na ochranu pred chorobami, na diagnostiku chorôb, liečenie chorôb alebo na ovplyvňovanie fyziologických funkcií. Z uvedeného vyplýva, že pre účely trestnoprávnych ustanovení je vhodnejšie používať širší pojem liek. Súčasne sa navrhuje vylúčenie špeciálneho subjektu tejto skutkovej podstaty a jeho nahradenie všeobecným v podobe vypustenia slovných spojení „pri poskytovaní zdravotnej starostlivosti“. De facto ide o blanketné ustanovenie odvolávajúce sa na terminologické vymedzenie pojmu zdravotná starostlivosť podľa zákona číslo 576/2004 Z. z. o zdravotnej starostlivosti, službách súvisiacich s poskytovaním zdravotnej starostlivosti a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov. Vychádzajúc z § 2 tohto zákona, subjektom skutkovej podstaty trestného činu ohrozovania zdravia nepovolenými liečivami a zdravotníckymi pomôckami a potrebami môže byť iba zdravotnícky pracovník. V praxi je aplikácia tohto ustanovenia problematická najmä v prípadoch predaja liekov podľa odseku 1 písm. a), ktoré vykonávajú osoby mimo tejto profesijnej skupiny. Podľa doterajších skúseností predkladateľa návrhu, ide o skupiny páchateľov, často nadnárodné zločinecké štruktúry, ktoré nespadajú pod kategóriu špeciálneho subjektu, ktorú vyžaduje súčasné znenie ustanovenia. Národná protidrogová jednotka v praxi eviduje viaceré subjekty, zaoberajúce sa obchodovaním s liekmi bez príslušných povolení, resp. nelegálnymi alebo falošnými liekmi, pričom ich konanie nie je možné posudzovať podľa súčasného znenia ustanovenia § 170 ods. 1 písm. a), písm. c) Trestného zákona. Uvedené osoby pritom napĺňajú všetky znaky tejto skutkovej podstaty okrem subjektu. Zároveň navrhovaná zmena ustanovenia myslí na prípady konania podľa odseku 1 písm. a), b) alebo c) osobami, ktoré bez príslušných povolení a vzdelania poskytujú „kvázi“ zdravotnú starostlivosť (takzvaní ľudoví liečitelia, dietetickí poradcovia a podobne). 

Za § 170 sa vkladajú § 170a a 170b, ktoré vrátane nadpisov znejú: 

„§ 170a 
Obchodovanie s nepovolenými liekmi a zdravotníckymi pomôckami 
(1) Kto neoprávnene 
a) vyrobí, 
b) dovezie, vyvezie, prevezie alebo dá prepraviť, 
c) kúpi, predá, vymení, zadováži, alebo 
d) prechováva po akúkoľvek dobu 
pre inú ako osobnú spotrebu lieky, ktoré nie sú zaradené do liekopisu, lieky, ktoré nie sú registrované podľa osobitného predpisu alebo ktorých používanie nepovolil príslušný orgán, alebo zdravotnícke pomôcky, ktoré boli uvedené na trh v rozpore so všeobecne záväzným právnym predpisom, potrestá sa odňatím slobody na jeden rok až päť rokov. 

(2) Odňatím slobody na tri roky až osem rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 
a) a už bol za taký čin odsúdený alebo za obdobný čin v predchádzajúcich dvanástich mesiacoch postihnutý, 
b) a získa tým pre seba alebo pre iného väčší prospech, 
c) závažnejším spôsobom konania, 
d) na chránenej osobe, 
e) verejne alebo 
f) vo väčšom rozsahu. 

(3) Odňatím slobody na päť rokov až dvanásť rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 

a) a spôsobí ním ťažkú ujmu na zdraví alebo smrť, 
b) a získa tým pre seba alebo pre iného značný prospech alebo 
c) v značnom rozsahu. 

(4) Odňatím slobody na desať rokov až pätnásť rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 

a) a spôsobí ním ťažkú ujmu na zdraví viacerým osobám alebo smrť viacerých osôb, 
b) a získa tým pre seba alebo pre iného prospech veľkého rozsahu, 
c) ako člen nebezpečného zoskupenia alebo 
d) vo veľkom rozsahu.“ 

Odôvodnenie k § 170a 
Zavádza sa nová, špeciálna skutková podstata trestného činu obchodovania s nepovolenými liekmi a zdravotníckymi pomôckami. Ide o špecialitu vo vzťahu k navrhovanej úprave § 170. Objekt tohto ustanovenia prísnejšie chráni verejné zdravie pred voľným šírením nepovolených (nelegálnych) liekov a zdravotníckych pomôcok. Zámerom predkladateľa je vytvoriť účinný mechanizmus postihovania nelegálneho obchodu s liekmi, v uplynulom období najmä na internete, ako aj neoprávneného prílivu neznámych zahraničných prípravkov, najmä z krajín juhovýchodnej Ázie, ktoré predstavuje vysoké riziko vážneho ohrozenia zdravia obyvateľstva v celoeurópskom meradle, umožnené voľným obehom tovaru a služieb v Európskom hospodárskom priestore. Charakteristika objektívnej stránky vylučuje postihovanie iných, než úmyselne konajúcich páchateľov s jasným cieľom obchodovať s nelegálnou komoditou. Predkladateľ návrhu obmedzuje pôsobnosť ustanovenia vložením slovného spojenia „pre inú ako osobnú spotrebu“. Formulácia podmienky v subjektívnej stránke tejto novej skutkovej podstaty je primárne zameraná na ochranu cieľovej skupiny obchodovania – konzumentov, ktorá je v kriminálnom reťazci posledným článkom dokonania skutku. Nie je účelom trestného práva zbytočne kriminalizovať subjekty, ktoré sú v konečnom dôsledku „obeťami“ a zdrojom príjmu páchateľov, najmä organizovaných alebo zločineckých skupín. 

„§ 170b 
Falšovanie liekov 

(1) Kto sebe alebo inému zadováži falšované lieky alebo kto také lieky prechováva, dovezie, vyvezie, prevezie, ponúka alebo predá, potrestá sa odňatím slobody až na dva roky. 
(2) Kto falšuje alebo iným spôsobom pozmení totožnosť lieku vrátane jeho označenia alebo uvedie nepravdivý údaj o výrobcovi, držiteľovi rozhodnutia o registrácii lieku alebo krajine výroby v úmysle dať ich ako pravé, potrestá sa odňatím slobody na jeden rok až päť rokov. 
(3) Odňatím slobody na tri roky až osem rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 alebo 2 
a) a už bol za taký čin odsúdený alebo za obdobný čin v predchádzajúcich dvanástich mesiacoch postihnutý, 
b) a získa tým pre seba alebo pre iného väčší prospech, 
c) závažnejším spôsobom konania, 
d) na chránenej osobe, 
e) verejne alebo 
f) vo väčšom rozsahu. 

(4) Odňatím slobody na päť rokov až dvanásť rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 alebo 2 
a) a spôsobí ním ťažkú ujmu na zdraví alebo smrť, 
b) a získa tým pre seba alebo pre iného značný prospech alebo 
c) v značnom rozsahu. 

(5) Odňatím slobody na desať rokov až pätnásť rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 alebo 2 
a) a spôsobí ním ťažkú ujmu na zdraví viacerým osobám alebo smrť viacerých osôb, 
b) a získa tým pre seba alebo pre iného prospech veľkého rozsahu, 
c) ako člen nebezpečného zoskupenia alebo 
d) vo veľkom rozsahu.“ 

Odôvodnenie k § 170b 
Nová skutková podstata reaguje na informácie zo spravodajskej činnosti polície, ktoré predpokladajú progresívny trend výskytu falošných liekov na slovenskom čiernom trhu. Ustanovenie reaguje na špecifickosť predmetu falšovania analogicky k peniazom a cenným papierom. Podľa predkladateľa sú lieky kategóriou tovaru, ktoré si vzhľadom na jeho účel zasluhujú osobitnú ochranu aj ustanoveniami trestného práva hmotného. Nebezpečenstvo potenciálneho rozšírenia falošných liekov do legálneho obchodného reťazca predstavujú mimoriadne riziko ohrozujúce zdravie a život jedincov. Zároveň ponúka ochranu poctivému a legálnemu podnikaniu v oblasti farmaceutického priemyslu. Návrh zavedenia skutkovej podstaty trestného činu falšovania liekov súčasne reaguje na výsledky medzinárodnej, mimoriadne úspešnej operácie Pangea, pod gesciou Medzinárodnej organizácie kriminálnej polície – Interpol a legislatívne rozdiely medzi zúčastnenými krajinami, ktoré spôsobujú problémy, predovšetkým v rámci právneho styku s cudzinou pri prijímaní a odovzdávaní trestných stíhaní do zahraničia. V neposlednom rade sa pôvodcom originálnych liekov poskytuje jasnejším a výraznejším spôsobom právna ochrana duševného vlastníctva farmaceutík nástrojmi trestného práva. 

§ 176 vrátane nadpisu znie: 
„§ 176 
Neoprávnené nakladanie s látkami s hormonálnym účinkom 

(1) Kto neoprávnene pre inú ako osobnú spotrebu vyrobí, prechováva, dovezie, vyvezie, prevezie, ponúka, predá, inému poskytne alebo podá látku s anabolickým alebo iným hormonálnym účinkom na iný ako liečebný účel, potrestá sa odňatím slobody až na tri roky. 

(2) Odňatím slobody na tri roky až osem rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 

a) a už bol za taký čin odsúdený alebo za obdobný čin v predchádzajúcich dvanástich mesiacoch postihnutý, 
b) a získa tým pre seba alebo pre iného väčší prospech, 
c) v súvislosti s organizovanou športovou činnosťou, 
d) závažnejším spôsobom konania, 
e) na chránenej osobe, 
f) verejne alebo 
g) vo väčšom rozsahu. 

(3) Odňatím slobody na päť rokov až dvanásť rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 
a) a spôsobí ním ťažkú ujmu na zdraví alebo smrť, 
b) a získa tým pre seba alebo pre iného značný prospech alebo 
c) v značnom rozsahu. 

(4) Odňatím slobody na desať rokov až pätnásť rokov sa páchateľ potrestá, ak pácha čin uvedený v odseku 1 
a) a spôsobí ním ťažkú ujmu na zdraví viacerým osobám alebo smrť viacerých osôb, 
b) a získa tým pre seba alebo pre iného prospech veľkého rozsahu, 
c) ako člen nebezpečného zoskupenia alebo 
d) vo veľkom rozsahu.“. 

Odôvodnenie k § 176 
V danom prípade ide o mimoriadne dôležitú zmenu v súčasnosti obsolétneho ustanovenia. V platnom znení nie je predmetná skutková podstata v praxi aplikovateľná. Národná protidrogová jednotka vykonala porovnanie právneho stavu v národných úpravách okolitých krajín. Objektívna stránka skutkovej podstaty podmienená vekom osoby, ktorej sa anabolická látka podáva alebo podmienka vzťahujúca sa na podanie látky osobe, ktorá sa zúčastňuje organizovanej športovej činnosti je v rozpore s objektom, ktorý by mal zákonodarca sledovať charakterizovaním tohto alebo obdobného trestného činu. Prevažná väčšina európskych krajín postihuje trestnoprávnou úpravou podávanie anabolík alebo obchodovanie s nimi en bloc, bez akejkoľvek špecifikácie spôsobu alebo následku konania. Spresňuje sa aj názov a pojmy používané v skutkovej podstate. Termín „anabolické látky“ sa nahrádza pojmom „látky s anabolickým alebo iným hormonálnym účinkom“. Z teórie farmakológie a farmakoterapie vyplýva, že pri charakteristike skutkovej podstaty, akou je takzvaný „dopingový“ paragraf, je vhodnejšie a účelnejšie vychádzať z termínu „hormón“ a jeho účinky. Zneužívanie týchto látok a neoprávnené nakladanie s nimi nie je prísne naviazané iba na doping. Doping v tomto poňatí je širší pojem ako anabolická látka, prípadne látka s hormonálnym účinkom. Za doping sa považujú aj niektoré omamné a psychotropné látky (napríklad marihuana) a súvisí s nedovoleným zvyšovaním športového výkonu. Pritom v navrhovanej skutkovej podstate ide o primárnu ochranu pred zneužívaním a neoprávneným nakladaním s akýmikoľvek anabolickými a hormonálnymi látkami bez ohľadu na účel ich použitia. Nebezpečenstvo, ktoré predstavuje neodborné a nezákonné nakladanie s nimi, vyžaduje priznanie právomoci orgánom presadzujúcim právo prísne a nekompromisne zasiahnuť a potrestať subjekty zneužívajúce látky uvedeného charakteru. Informácie získané v rámci pôsobnosti predkladateľa návrhu nasvedčujú tomu, že Slovenská republika je jednou z významných zdrojových krajín v Európe vo vzťahu k anabolikám a iným látkam s hormonálnym účinkom, vrátane niektorých iných špecifických zakázaných alebo zákonom regulovaných prípravkov. Cieľové európske krajiny zakazujú a trestne postihujú samotnú držbu týchto látok bez príslušného povolenia. Slovenská republika napriek tomu za platnosti súčasnej právnej úpravy takzvaného „anabolického paragrafu“ nemôže byť plnohodnotným partnerom pre zahraničné justičné orgány. 
 	O 	N 	Problematika je riešená v rámci príslušnej pravovnej skupiny pripomienkujúceho subjektu. Vec ide nad rámec návrhu a jej riadne posúdenie ide nad rámec možnosti pripomienkového konania. 	
MV SR 	K bodu 45 (§ 158a – Ublíženie na zdraví) 
Navrhujeme vypustiť novelizačný bod 45 alebo navrhujeme nasledovnú zmenu navrhovaného znenia § 158a: 
„§ 158a 
(1) Kto inému z nedbanlivosti ublíži na zdraví tým, že ako osoba zodpovedná za živočícha poruší všeobecne záväzným právnym predpisom ustanovenú povinnosť v dôsledku čoho dôjde k napadnutiu inej osoby živočíchom bez toho, aby bola osoba zodpovedná za živočícha napadnutá alebo tento živočích sám napadnutý alebo vyprovokovaný, potrestá sa odňatím slobody až na jeden rok. 

(2) Odňatím slobody na dva roky až osem rokov sa páchateľ potrestá, ak činom uvedeným v odseku 1 spôsobí ťažkú ujmu na zdraví alebo smrť.“. 

Odôvodnenie: 
V zákone absentuje zákonná definícia pojmu osoby zodpovednej za zviera (napr. v ustanovení § 127). V prípade neexistencie legálnej definície tohto pojmu môžu vznikať aplikačné problémy a rôzne výklady v prípadoch, keď inú osobu napadne zviera v sprievode viacerých osôb rodiny, v ktorej držbe uvedené zviera je, pričom ani jedna z týchto osôb nie je vlastníkom zvieraťa. Vôbec nie je zrejmý mechanizmus zistenia osoby zodpovednej za zviera, ak zviera nie je evidované na príslušnom úrade podľa zákona, ani ak je zviera zapožičané napríklad z útulku a v tomto čase napadne iného človeka. Taktiež bude problematické určenie zodpovednej osoby v prípade, že inú osobu napadne zviera strážiace areál patriaci právnickej osobe, či dokonca niekoľkým právnickým osobám. Navrhované ustanovenie definuje postihovanie za útoky zvieraťa na človeka. V tejto súvislosti pripomíname, že výklad pojmu „zviera“ nie je v súčasnosti definovaný zjednocujúco pre všetky právne predpisy. Trestné právo definuje zviera ako vec, v zmysle § 130 ods.1 písm. a) Trestného zákona. Ani zákon č. 39/2007 Z. z. o veterinárnej starostlivosti v znení neskorších predpisov pojem zviera nedefinuje priamo, ale s poukazom na ustanovenie § 22 ods. 5 tohto zákona možno usúdiť, že za zviera sa považujú len živočíšne stavovce (okrem človeka), medzi ktoré patria cicavce, vtáky, plazy, obojživelníky a ryby. Takúto definíciu zvieraťa akceptuje aj skutková podstata trestného činu týranie zvierat podľa § 378 Trestného zákona a trestného činu zanedbanie starostlivosti o zvieratá podľa § 378a Trestného zákona. Z tohto je zrejmé, že akýkoľvek iný živočích, ktorý nie je stavovcom, nie je pre účely Trestného zákona „zvieraťom“ (napr. hmyz). 
V navrhovanom ustanovení sa predpokladá napadnutie osoby „zvieraťom“, čo však v zmysle vyššie uvedeného znamená, že takéto napadnutie je postihnuteľné len živočíšnym stavovcom (cicavce, vtáky, plazy, obojživelníky a ryby). Takéto vymedzenie prostriedku na útok je však nedostatočné, nakoľko v praxi je celkom reálne možné spôsobiť vážne zranenie alebo smrť aj prostredníctvom živočíchov, ktoré nie sú stavovce – jedovaté pavúky, škorpióny alebo bodavý hmyz, pričom tieto živočíchy sa na území Slovenska bežne chovajú. Držba týchto živočíchov, ich obchod alebo transport je rovnako upravený príslušnými právnymi predpismi, vrátane vyhlášky č.143/2012 Ministerstva pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky o chove nebezpečných živočíchov. Z tohto dôvodu sa javí ako potrebné nahradiť pojem „zviera“ pojmom „živočích“, aby bolo možné postihovať tento druh protiprávneho konania komplexne. 
Úprava návrhu reaguje aj na skutočnosť, že k napadnutiu zvieraťom (živočíchom) môže dôjsť aj v prípade, ak je napadnutá osoba zodpovedná za zviera, čo nemožno vylúčiť v prípade napr. strážnych zvierat alebo služobných zvierat, cvičených na obranné práce. 
 	O 	ČA 	Bod 45 bol modifikovaný v zmysle ostatných zásadných pripomienok pripomienkujúceho subjektu. 	
MV SR 	Odporúčame vložiť nový novelizačný bod k § 135a. 
Za § 135 sa vkladá § 135a, ktorý vrátane nadpisu znie: 

„§ 135a 
Prechovávanie liekov a látok s anabolickým alebo iným hormonálnym účinkom pre vlastnú spotrebu 

(1) Prechovávaním liekov a látok s anabolickým alebo iným hormonálnym účinkom pre vlastnú spotrebu sa rozumie mať v držbe po akúkoľvek dobu lieky, ktoré nie sú zaradené do liekopisu, lieky, ktoré nie sú registrované podľa osobitného predpisu alebo ktorých používanie nepovolil príslušný orgán alebo látku s anabolickým alebo iným hormonálnym účinkom na iný ako liečebný účel najviac v množstve zodpovedajúcemu jednému liečebnému cyklu. 
(2) Liečebným cyklom lieku podľa odseku 1 sa rozumie časové obdobie stanovené podľa najnovších vedeckých metód, nevyhnutné pre návrat telesných, kognitívnych, sociálnych alebo psychických funkcií ľudského organizmu do normálneho priebehu životných procesov, indikované farmakologickou terapiou konkrétnym liekom.“. 

Odôvodnenie k § 135a: 
Navrhujeme vymedziť pojem prechovávanie liekov a látok s anabolickým alebo iným hormonálnym účinkom pre vlastnú spotrebu s cieľom zamedziť neúmernej kriminalizácii osôb, najmä konzumentov týchto látok. Úlohou trestného práva, najmä hmotnoprávnych ustanovení, nie je nahrádzať individuálnu zodpovednosť jednotlivca za svoje slobodné, dobrovoľné rozhodnutie, aj keby išlo o deštruktívne konanie voči vlastnej osobe. Zároveň sa vylučuje trestná zodpovednosť osôb, ktoré legálne nakupujú lieky v zahraničí, najmä v tretích štátoch (mimo hraníc EÚ), pre vlastnú spotrebu, aj keď nie sú registrované alebo povolené na území Slovenskej republiky. Predkladateľ má na mysli hlavne individuálnu, takzvanú liekovú turistiku alebo osoby, ktoré po návrate zo zahraničných pracovných alebo súkromných ciest legitímne držia pri sebe lieky zakúpené v cieľovej destinácii. 
 	O 	N 	Vec bola riešená na spoločnom rozporovom konaní pripomienkujpceho subjektu s Generálnou prokratúrou SR. Od pripomienky sa po diskusii ustúpilo. Vec sa rieši v rámci činností príslušných pravcovných skupín v gescii pripomienkujúceho subjektu.  	
MV SR 	K bodu 39  
Bod 39 žiadame vypustiť. 
V § 124 sa navrhuje nové znenie odseku 4, podľa ktorého sa má pri trestnom čine porušovania autorského práva spočívajúcom v neoprávnenom vyhotovení rozmnoženiny zverejneného diela za škodu považovať cena, za ktorú sa dielo v čase a mieste zistenia činu obvykle predáva alebo dá obstarať. 

Odôvodnenie: Z návrhu ani dôvodovej správy nie je zrejmé, prečo je potrebná nová definícia pojmu škody pri uvedenom trestnom čine a nepostačuje definícia podľa § 124 Trestného zákona a tiež nie je zrejmé, prečo definícia pracuje s pojmami používanými pri určení výšky škody upravenými v inom ustanovení (§ 126 Trestného zákona), až na slovo „zistenia činu“, ktoré navyše do celého návrhu vnáša chaos. Z vyššie uvedených dôvodov žiadame nový odsek 4 § 124 z návrhu vypustiť. 
 	Z 	A 	 	
MV SR 	K bodu 37 (§ 124 ods. 1 – Škoda) 
V súvislosti s navrhovanou zmenou je potrebné vypustiť všetky ustanovenia z osobitnej časti, v ktorých je ako kvalifikačný znak uvedené spôsobenie škody na právach, napr. § 373 ods. 2 písm. a) (ohováranie), nakoľko tieto ustanovenia sa zmenou ustanovenia § 124 ods. 1 stanú obsolétnymi. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil.  	
MV SR 	K bodu 36 
Slová „odsekom 14“ odporúčame nahradiť slovami „odsekom 15“. 
Okrem vyššie uvedeného z návrhu nie je zrejmý zámer zákonodarcu a neobjasňuje ho ani dôvodová správa. Zákon naďalej pozná iba závažnosť nepatrnú (pri prečinoch), preto nie je jasné, v čom má navrhované znenie zlepšiť aplikačnú prax. 
 	O 	A 	 	
MV SR 	K bodu 30 (§ 87 ods. 2 písm. e) – Premlčanie trestného stíhania) 
V prípade zmeny ustanovenia § 87 ods. 2 písm. e), podľa ktorého sa do premlčacej doby na rozdiel od súčasného stavu nebude započítavať doba, po ktorú bolo prerušené trestné stíhanie len podľa § 228 ods. 2 písm. a) alebo ods. 3 Trestného poriadku, je túto zmenu potrebné zosúladiť aj s výkladom uvedeným v dôvodovej správe k predmetnému bodu 30. V uvedenom bode sa v dôvodovej správe uvádza, že aj v prípade prerušenia trestného stíhania podľa § 228 ods. 2 písm. a) Trestného poriadku sa môže vzhľadom na zásadu primeranosti stať, že premlčacia lehota sa prerušovať nebude, hoci to predmetné ustanovenie bez výnimky bude jednoznačne stanovovať. Pôjde tak podľa výkladu navrhovateľa novely o taký prípad, ak dôvody prerušenia trestného stíhania nemožno pričítať obvinenému, ktorý nedal dôvod na prerušenie trestného stíhania (ak napríklad bude trestné stíhanie prerušené pre neprítomnosť svedka, alebo spoluobvineného). Aby nedochádzalo pri aplikácii uvedeného ustanovenia k rôznym výkladom, bude potrebné aj túto konkrétnu špecifikáciu subjektu, ktorého sa ustanovenie § 228 ods. 1 písm. e) Trestného poriadku týka, zapracovať do navrhovanej zmeny ustanovenia. 
V prípade neakceptovania pripomienky odporúčame za slová „alebo“ vložiť slovo „odseku“. 
 	O 	A 	 	
MV SR 	K bodu 19 
Navrhujeme, aby sa zásada trikrát a dosť, definovaná v ustanovení § 47 ods. 2 Trestného zákona, vzťahovala na všetky formy týrania uvedené v § 208 Trestného zákona, tak ako je to podľa platnej právnej úpravy. 
Odôvodnenie: V tejto súvislosti poukazujeme na to, že týraním v zmysle § 208 Trestného zákona sa rozumie také zlé nakladanie so zverenou alebo blízkou osobou, ktorá sa vyznačuje hrubším stupňom necitlivosti a bezohľadnosti s určitým trvaním. Nevyžaduje sa, aby u blízkej osoby alebo zverenej osoby vznikli následky na zdraví, ale musí ísť o také konanie, ktoré týraná osoba pre jeho hrubosť, bezohľadnosť alebo bolestivosť pociťuje ako ťažké príkorie (R20/1984). Uvedeným ustanovením § 208 Trestného zákona sa poskytuje ochrana pred domácim násilím. Vzhľadom na uvedené, ako aj vzhľadom na špecifiká tejto trestnej činnosti sme toho názoru, že nie je možné odlišovať z hľadiska závažnosti psychické týranie ako menej závažnú formu týrania oproti fyzickému týraniu. Na základe uvedeného považujeme rozdelenie skutkovej podstaty trestného činu týrania blízkej osoby a zverenej osoby na psychické týranie upravené v odseku 1 a fyzické a psychické týranie upravené v ods. 2, tak ako to predpokladá navrhované ustanovenie § 208 Trestného zákona (bod 46), za bezpredmetné. Navrhujeme ponechať skutkovú podstatu trestného činu týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 Trestného zákona v súčasnom znení. 
 	Z 	ČA 	Rozporové konanie sa uskutočnilo dňa 16. septembra 2014. Bol prijatý kompromisný návrh k úprave § 47 ods. 2 Trestného zákona a o tým spôsobom, že § 47 ods. 2 TZ bude obsahovať odkaz na „§ 208 ods. 3 a 4 TZ“ – uvedeným sa dosiahne právny stav kedy sa zásada 3x a dosť bude aplikovať len na najzávažnejšie (kvalifikované) formy páchania tohto trestného činu a súčasne sa odstráni neželaná selekcia medzi psychickou (ods. 1) a fyzickou (ods. 2) formou týrania. Rozpor bol odstránený.  	
MV SR 	Navrhujeme vložiť nový novelizačný bod k § 30 Plnenie úlohy agenta. 
V § 30 odsek 3 znie: 
„(3) Čin inak trestný uvedený v § 241 ods. 2, v § 267 písm. b), v § 268 písm. b), v § 332 až 334, v § 336 ods. 2 a v § 336a ods. 1 spáchaný na účely odhalenia trestného činu alebo zistenia páchateľa trestného činu podľa § 241 ods. 1, § 266 ods. 2 písm. d), § 267 písm. c), § 268 písm. c), § 326, § 328 až 330, § 336 ods. 1 a § 336a ods. 2 spôsobom ustanoveným v Trestnom poriadku nie je trestným činom.“ 
Odôvodnenie: V ustanovení § 241 ods. 2, § 266 ods. 2 písm. d) a § 268 písm. b) a c) je upravená tzv. aktívna korupcia v podobe poskytnutia ponuky alebo sľubu, eventuálne žiadosti alebo prijatia majetkového alebo iného prospechu. Ide o obdobné konanie, ktoré je postihované podľa tretieho dielu ôsmej hlavy osobitnej časti Trestného zákona, avšak nemožno pri nich použiť niektoré procesnoprávne inštitúty, ktoré pri trestných činoch korupcie použiť možno (vyhotovovanie obrazových, zvukových alebo obrazovo-zvukových záznamov podľa § 114 Trestného poriadku, odpočúvanie a záznam telekomunikačnej prevádzky podľa § 115 Trestného poriadku, agent podľa § 117 Trestného poriadku). 
V nadväznosti na návrh na doplnenie nových novelizačných bodov k § 114, 115 a 117 Trestného poriadku v čl. II súčasne navrhujeme doplnenie ustanovenia § 30 ods. 3. 
V prípade neakceptovania pripomienky je potrebné v § 30 vypustiť vnútorné odkazy na § 331 a 335 z dôvodu, že sa novelizačným bodom 73 vypúšťajú. 
 	O 	N 	Pripomienka ide nad rámec návrhu zákona pričom nebola uplatnená v rámci tvroby návrhu zákona v príslušnej pracovnej skupine k tvorbe návrhu zákona.  	
MV SR 	K bodu 6 (§ 11 a - Obzvlášť závažný zločin) 
V ustanovení § 11a sa navrhuje predovšetkým nová kategorizácia trestných činov (potreba zakotvenia tripartície trestných činov), ku ktorej bol priradený posun dolnej hranice trestnej sadzby obzvlášť závažného zločinu z pôvodných 10 rokov na 12 rokov. Z dôvodovej správy vyplýva, že zvýšenie dolnej sadzby trestu odňatia slobody u novo zavedenej kategórie obzvlášť závažného zločinu z 10 na 12 rokov trestu odňatia slobody sa navrhuje z dôvodu zosúladenia s platnou úpravou Trestného poriadku, najmä týkajúcou sa príslušnosti súdov. Jedine (a nie najmä) v ustanovení § 16 ods. 1 písm. a) Trestného poriadku je definovaná príslušnosť okresného súdu v sídle krajského súdu pre obzvlášť závažné zločiny, za ktoré zákon ustanovuje trest odňatia slobody s dolnou hranicou trestnej sadzby najmenej 12 rokov. Je potom bezdôvodné kvôli jedinému ustanoveniu meniť dolnú hranicu sadzby trestu odňatia slobody na 12 rokov na posudzovanie, či ide o obzvlášť závažný zločin, keď sa táto zmena dotkne viacerých ustanovení Trestného zákona a Trestného poriadku. 
Je potrebné v tejto súvislosti navrhovanej zmeny zdôrazniť, že rozhodujúcim kritériom pre definovanie jednotlivých kategórií trestných činov (zločin, obzvlášť závažný zločin), je ich typová závažnosť, ktorá je nepriamo vyjadrená znakmi formálnej stránky skutkových podstát, ako aj dolnou hranicou trestnej sadzby trestu odňatia slobody, ktorú možno za jednotlivé trestné činy uložiť podľa osobitnej časti Trestného zákona. Na uvedenú zmenu posunu dolnej hranice trestu odňatia slobody však vôbec nereagujú jednotlivé kvalifikované skutkové podstaty konkrétnych trestných činov uvedených v osobitnej časti Trestného zákona, ktoré ostávajú nezmenené. Tým, že ostanú zachované u jednotlivých trestných činov pôvodné trestné sadzby, kde je dolná hranica trestu odňatia slobody stanovená od 10, vzniknú niektoré problémy a obmedzenia v samotnom trestnom procese. 
Zmena sa týka napríklad niektorých trestných činov proti životu, zdraviu a ľudskej dôstojnosti: ublíženie na zdraví podľa § 155 ods. 3, nedovolená výroba omamných a psychotropných látok, jedov alebo prekurzorov, ich držanie a obchodovanie s nimi podľa § 172 ods. 2 a § 173 ods. 4, pozbavenie osobnej slobody podľa § 182 ods. 3, vydieračský únos podľa § 186 ods. 2, lúpež podľa § 188 ods. 3, vydieranie podľa § 189 ods. 3, nátlak podľa § 192 ods. 4 , či trestných činov proti majetku: krádež podľa § 212, sprenevera podľa § 213, či všetky typy podvodov podľa § 221 až § 225, ktoré aj vo svojich najprísnejších kvalifikovaných skutkových podstatách budú podľa navrhovanej novely len zločinmi, napriek mimoriadne závažným následkom, ktoré v sebe predstavujú kvalifikované skutkové podstaty týchto trestných činov (spáchané závažnejším spôsobom konania, na chránenej osobe, vo veľkom rozsahu, spáchané páchateľmi - členmi nebezpečného zoskupenia, spáchané za krízovej situácie, činy, ktorými páchateľ spôsobí ťažkú ujmu na zdraví, smrť, dokonca smrť viacerých osôb alebo škodu veľkého rozsahu). 
Zmena kategórie trestných činov z obzvlášť závažných zločinov na zločiny, ktorých sa páchatelia dopustili, bude mať dôsledky nie len v oblasti trestného práva hmotného, ale predovšetkým v mnohých ustanoveniach trestného práva procesného. 
V Trestnom zákone sa tieto zmeny dotknú predovšetkým ustanovení § 48 ods. 3, kde do ústavu na výkon trestu s maximálnym stupňom stráženia zaradí súd páchateľa obzvlášť závažného zločinu, § 58 podľa ktorého trest prepadnutia majetku môže uložiť súd páchateľovi, ak ho odsudzuje za obzvlášť závažný zločin (zmenou sa v značnej miere obmedzia možnosti štátu na udelenie tejto sankcie, kde mnohé, doposiaľ takto využívané sankcie nebude možné uložiť), či ustanovenia § 76, podľa ktorého je možné uložiť ochranný dohľad páchateľovi, ktorého súd odsudzuje za obzvlášť závažný zločin. 
V Trestnom poriadku nastane niekoľko významných zmien, ktoré jednoznačne sťažia prácu orgánov činných v trestnom konaní vo vyšetrovaní trestných činov, či v dodržiavaní stále nezmenených zákonných lehôt týkajúcich sa vyšetrovania, či väzby. Je rozdiel v tom, či bol spáchaný zločin alebo obzvlášť závažný zločin pri lehotách väzby v prípravnom a súdnom konaní, kde táto lehota je tridsaťšesť mesiacov, ak je vedené trestné stíhanie pre zločin a štyridsaťosem mesiacov, ak je vedené trestné stíhanie pre obzvlášť závažný zločin. Z tejto lehoty pripadá na prípravné konanie najviac devätnásť mesiacov, ak je vedené trestné stíhanie pre zločin a dvadsaťpäť mesiacov, ak je vedené trestné stíhanie pre obzvlášť závažný zločin. U trestných činov, ktoré boli doposiaľ obzvlášť závažným zločinom a pri ktorých bolo aj v súčasnej dobe problémom dodržať stanovené lehoty pre obzvlášť závažný zločin, sa novelou ešte tieto lehoty skrátia o 6 mesiacov. Pri ich skrátení a prípadnej zmene ustanovenia § 213 Trestného poriadku podľa predloženého návrhu (účasť obvinených na úkonoch), bude značne obtiažne v lehote väzby ukončiť vyšetrovanie, hoci dôvody väzby budú naďalej trvať, obvinení budú musieť byť prepustení na slobodu, môže dôjsť k následnému ovplyvňovaniu svedkov a v konečnom dôsledku aj vyhnutiu sa uloženiu trestu za spáchaný trestný čin. 
V kontexte navrhovaných zmien je priam nemožné dodržať lehotu stanovenú v § 209 ods. 2 Trestného poriadku, kde je povinnosť vyšetrovanie obzvlášť závažného zločinu skončiť do 6 mesiacov od vznesenia obvinenia a v ostatných prípadoch do 4 mesiacov. V prípade zmeny dolnej hranice trestu odňatia slobody z 10 na 12 rokov by malo byť určite novelizované ustanovenie § 209 Trestného poriadku, toto ustanovenie by malo odzrkadľovať skutočnú prax a možnosti vyšetrovania takýchto trestných činov a minimálne by sa mali dané lehoty zdvojnásobiť. 
 	O 	A 	 	
MV SR 	K bodu 1 (§ 2 – Časová pôsobnosť) 
Odporúčame novelizačný bod 1 v nasledovnom znení: „V § 2 ods. 1 druhej vete sa slová „vynesením rozsudku“ nahrádzajú slovami „rozhodnutím o ňom“.“ 
Odôvodnenie: Gramatická pripomienka. 
 	O 	A 	 	
MV SR 	K úvodnej vete čl. I a čl. II  
V úvodnej vete čl. I a čl. II je potrebné doplniť chýbajúcu novelu, ktorou je zákon č. 1/2014 Z. z.. 	O 	A 	 	
Verejnosť 	k čl. II bod 64 (Trestný poriadok) 
Oznamovateľ trestného činu vo svojom oznámení uvádza skutkové okolnosti v ktorých vidí spáchanie trestného činu. Preto je kontraproduktívne, aby sa v písomnom potvrdení uvádzali aj základné skutkové okolnosti oznámeného trestného činu, lebo tieto už uviedol sám oznamovateľ. Naviac sa vyskytujú prípady nezrozumiteľných trestných oznámení, kde skutkové okolnosti, v ktorých oznamovateľ vidí spáchanie trestného činu, sa niekedy aj doplnením písomného oznámenia ďalšími úkonmi len ťažko darí celkom vyjasniť. Pri ústne podanom oznámení sú všetky okolnosti uvedené oznamovateľom zachytené v zápisnici, ktorej odpis najvernejšie zachytáva obsah oznámenia.  	O 	A 	 	
Verejnosť 	k čl. II body 75 a 75 (Trestný poriadok) 
už súčasná úprava § 213 Tr. por. je zavedením dvoch kontradiktórnych procesov v rámci jedného trestného konania (v prípravnom konaní a následne v konaní pred súdom) nešťastná a v rámci Európy raritná, vedie k predlžovaniu prípravného konania a šikanovaniu svedkov ich opakovanými výsluchmi, čo v konečnom dôsledku má za následok, že páchateľ čím je otrlejší a má väčšiu chuť zneužívať toto ustanovenie, tým má väčšiu šancu na oslobodenie, spôsobené nechuťou a rezignovaním svedkov na ďalšie a ďalšie výsluchy. 

nie je pritom žiaden dôvod neakceptovať aj výpovede svedkov pred vznesením obvinenia za súčasného zachovania kontradiktórnosti, tj. možnosti obvineného sa k výpovedi vyjadriť aspoň v jednom štádiu trestného konania, pretože opačný postup vedie k nerešpektovaniu ustanovení § 345 a § 346 Tr. zák. a § 130 a § 131 ods. 1 posledná veta Tr. por., tj. že svedok po poučení o trestných následkoch krivej výpovede a o možnosti odoprieť výpoveď najprv vypovedá sám spontánne a súvisle ku skutku. Neexistuje dôvod predpokladať, že svedok minimálne v spontánnej časti výpovede bude vypovedať inak za prítomnosti a inak bez prítomnosti obvineného (podozrivého, páchateľa....) Jediným dôvodom na zmenu môže byť nechuť svedka pri opakovaných výsluchoch alebo jeho strach z obvineného. 

navrhovaná úprava bude mať za následok ďalšie neúmerné predĺženie prípravného konania, znásobenie opakovania výsluchov svedkov a prinesie viacero aplikačných problémov, napríklad pri vznášaní obvinenia postupne viacerým spolupáchateľom bude potrebné opäť a opäť vypočúvať svedkov a predošlých spoluobvinených. 

úprava iba zvýrazňuje už aj tak nevyváženosť celého Trestného poriadku, nakloneného výrazne v prospech páchateľov a im dávanej možnosti robiť obštrukcie, a to v neprospech dosiahnutia spravodlivosti, kde spravodlivosťou nie je bezbrehé dávanie práv obvineným, ale snaha o vypátranie a potrestanie skutočných páchateľov čo najskôr a spravodlivo tak, aby boli chránení ostatní občania vedúci riadny život. 	O 	ČA 	Bod 75 bol modifikovaný v zmysle záverov rozporových konaní.  	
Verejnosť 	K 45. bodu v čl. II 
II. Oceňujeme, že navrhovateľ v § 116 ods. 1 Trestného poriadku prehlbuje zásadu primeranosti a zdržanlivosti použitia inštitútu oznámenia údajov o uskutočnenej telekomunikačnej prevádzke (ďalej tiež „metadáta“), keď široko interpretovateľné ustanovenie nahrádza formuláciou „(...) ak nemožno sledovaný účel dosiahnuť inak alebo by bolo jeho dosiahnutie podstatne sťažené.“ Žiadame, aby Ministerstvo spravodlivosti SR zvážilo, či je naozaj nevyhnutné prijímať zmenu § 116 Trestného poriadku v situácii, keď ústavnosť tohto ustanovenia posudzuje Ústavný súd Slovenskej republiky (v konaní sp. zn. PL. ÚS 10/2014). Žiadame Ministerstvo spravodlivosti SR, aby dotknutý návrh z predkladaného materiálu vypustilo, keďže máme za to, že ani navrhované znenie nespĺňa ústavnoprávne štandardy vyžadované Súdnym dvorom Európskej únie (EÚ) v rozhodnutí v spojených veciach C-293/12 a C-594/12, ktorým vyhlásil Smernicu 2006/24/ES za ex tunc neplatnú. 

1. V návrhu je ponechaná možnosť využiť inštitút oznámenia údajov o uskutočnenej telekomunikačnej prevádzke pri akomkoľvek úmyselnom trestnom činne. Táto pôsobnosť je podľa nášho názoru príliš široká a zahŕňa delikty, ktorých vyšetrovanie neospravedlňuje zásah do základných práv stanovených v čl. 7 a 8 Charty základných práv EÚ. Jeden z argumentov, pre ktorý Súdny dvor EÚ vyhlásil smernicu 2006/24 za neplatnú, sa týkal nestanovenia objektívnych kritérií, podľa ktorých by sa určovalo, ktoré trestné činy ospravedlňujú zásah do základných práv (60. bod rozsudku). Z podpornej argumentácie Súdneho dvora EÚ sa dá usúdiť, že za takéto delikty považuje „závažnú trestnú činnosť, najmä boj proti organizovanému zločinu a terorizmu.“ Určenie hranice, pri ktorej je zásah do súkromia primeraný je potrebné prenechať Ústavnému súdu SR, preto žiadame, aby Ministerstvo spravodlivosti SR vypustilo z predkladaného materiálu navrhované zmeny § 116 Trestného poriadku a to bez náhrady až do vynesenia rozhodnutia vo veci sp. zn. PL. ÚS 10/2014. 

Taktiež sa stotožňujeme s názorom a odporúčaniami prokurátora docenta Jozefa Čentéša (Čentéš, J. Odpočúvanie – procesnoprávne a hmotnoprávne aspekty. Bratislava : C. H. Beck, 2013, 141 s.), podľa ktorého „podmienka úmyselného trestného činu, vyjadrená v § 116 ods. 1 Trestného poriadku, sa javí ako príliš liberálna z hľadiska charakteru možného zásahu do práva na súkromie, a to aj s prihliadnutím na článok 1 ods. 1 smernice č. 2006/24/ES.“ J. Čentéš v tejto súvislosti odporúča, aby bolo použitie inštitútu podľa § 116 Trestného poriadku limitované len pre prípady úmyselných trestných činov, pri ktorých zákon ustanovuje trest odňatia slobody s hornou hranicou trestnej sadzby najmenej päť rokov. 

Z uvedených dôvodov žiadame, aby Ministerstvo spravodlivosti SR s návrhom počkalo na nález Ústavného súdu SR alebo aby použitie inštitútu oznámenia údajov o uskutočnenej telekomunikačnej prevádzke bolo limitované len na určité a to na najzávažnejšie trestné činy (terorizmus, nelegálne obchodovanie so zbraňami, organizovaná kriminalita a pod.), resp. aby bolo použitie tohto inštitútu limitované odkazom na minimálnu dobu odňatia slobody podľa návrhu J. Čentéša. 

2. Súdny EÚ dvor taktiež považuje za problematickú absenciu pravidiel, ktoré by jasným a reštriktívnym spôsobom upravovali ochranu a bezpečnosť predmetných údajov, aby sa zaručila ich úplná integrita a dôvernosť (66. bod rozsudku). Tieto nároky sa vzťahujú nielen na uchovávanie údajov telekomunikačným operátorom, ale aj na ustanovenia Trestného poriadku. Preto v akomkoľvek novom ustanovení § 116 Trestného poriadku musia byť podrobne definované podmienky: (a) archivácie údajov o uskutočnenej telekomunikačnej prevádzke a nakladania s nimi, (b) likvidácie získaných metadát a (c) za ktorých môžu byť údaje použité ako dôkaz v inej trestnej veci, ako je tá, v ktorej sa oznámenie metadát vykonalo. 

3. Sme toho názoru, že sprístupňovanie údajov v zmysle § 116 Trestného poriadku musí byť zosynchronizované a jasne naviazané na predpisy o ich uchovávaní stanovené v zákone o elektronických komunikáciách. Vzhľadom na to, že platnosť týchto predpisov bola pozastavená uznesením Ústavného súdu SR zo dňa 23. apríla 2014 (publikované 20. mája 2014 ako 128/2014 Z. z.), dá sa očakávať, že Ústavný súd SR stanoví podmienky, za ktorých je povinnosť uchovávať metadáta a ich sprístupňovanie prípustné. Žiadame preto Ministerstvo spravodlivosti SR, aby aj z tohto dôvodu vyčkalo so zmenami v § 116 Trestného poriadku a vypracovalo ich až v duchu budúceho nálezu Ústavného súdu SR. 
 	O 	N 	Predkladateľ sa s pripomienkou nestotožnil.  	
Verejnosť 	K 38. bodu v čl. II 
III. Opätovne oceňujeme, že navrhovateľ prehlbuje (38. bod v čl. II. návrhu) zásadu primeranosti a zdržanlivosti použitia odpočúvania, keď do § 115 ods. 1 Trestného poriadku pridáva formuláciu „a sledovaný účel nemožno dosiahnuť inak alebo by bolo jeho dosiahnutie inak podstatne sťažené.“ Žiadame, aby boli do návrhu prebraté odporúčania J. Čentéša (Čentéš, J. Odpočúvanie – procesnoprávne a hmotnoprávne aspekty. Bratislava : C. H. Beck, 2013, 230 s.) , ktoré sa týkajú (a) povinnosti súdu priebežne kontrolovať odpočúvanie a (b) povinnosti nariadiť skončenie odpočúvania, pokiaľ dôvody na odpočúvanie pominuli. Takáto úprava momentálne platí pre spravodajské odpočúvania (pozri § 4 ods. 6 zákona č. 166/2003 Z. z.) a niet dôvodu, prečo by trestné odpočúvanie malo poskytovať dotknutým osobám menšie záruky legality odpočúvania ako spravodajské odpočúvanie. 	O 	A 	 	
Verejnosť 	K materiálu ako celku 
Návrh na zmenu a doplnenie právneho predpisu: 

Všeobecne k navrhovanej novele zákona o súdoch a novele zákona o prokuratúre 

Zavádza sa povinnosť súdov pravidelne zverejňovať informácie o návrhoch na vydanie príkazu na záznam telekomunikačnej prevádzky (trestné odpočúvanie), o návrhoch na vydanie príkazu na zistenie a oznámenie údajov o uskutočnenej telekomunikačnej prevádzke (metadáta, teda prevádzkové a lokalizačné údaje, resp. výpisy hovorov) a o žiadostiach o vydanie súhlasu s použitím informačno-technického prostriedku (spravodajské odpočúvania). Účelom návrhu je posilniť verejnú kontrolu súdneho rozhodovacieho procesu o odpočúvaniach spôsobom, ktorý neohrozí použitie tajného sledovania, preto sa navrhuje, aby (1) datasety boli zverejňované oneskorene (tri resp. šesť mesiacov po rozhodnutí, v závislosti od rokovaní s predkladateľom materiálu); (2) dáta v rozsahu stanovenom zákonom nemohli byť zverejnená podľa FOIA (Zákon č. 211/2000 Z. z. o slobodnom prístupe k informáciám a o zmene a doplnení niektorých zákonov (zákon o slobode informácií)) skôr než bude zverejnený kompletný dataset za príslušné obdobie. Túto pripomienku predkladáme s vierou, že verejná kontrola súdneho rozhodovacieho procesu o odpočúvaniach, hoci aj limitovaná, môže pôsobiť ako samoregulačný nástroj na sudcov, ktorí dnes posudzujú návrhy/žiadostí o odpočúvania nekriticky. Domnievame sa, že príčinou je popri malom počte sudcov oprávnených rozhodovať túto agendu aj skutočnosť, že rozhodovanie o odpočúvaniach je skryté pred verejnosťou a tak nehrozí vytvorenie verejného diškurzu na tému, prečo jeden sudca za niekoľko rokov zamietol stotinu celého nápadu a jeho kolega z iného súdu až polovicu nápadu. Je vo verejnom záujme, aby tieto dáta boli zverejňované, pretože odpočúvania sa môže kedykoľvek dotýkať ktoréhokoľvek občana. 

Súdny rozhodovací proces o odpočúvaniach prebieha spravidla v utajenom režime, príslušný výbor Národnej rady SR pravidelne zverejňuje len celkovú bilanciu spravodajských odpočúvaní za všetky súdy Slovenskej republiky. Chýbajú dáta, z ktorých by bolo možné vyhodnocovať prácu jednotlivých sudcov, aby bolo možné napr. analyzovať vzťah medzi úspešnosťou konkrétneho prokurátora, resp. oprávneného orgánu štátu a sudcom (možnosť ovplyvňovania rozhodnutia prostredníctvom rodinných/kamarátskych alebo profesionálnych väzieb), alebo vzťah medzi počtom podaných žiadostí/návrhov a časom, kedy sú podané (možnosť zneužívania pohotovostných služieb). Dáta o trestných odpočúvaniach výbor NR SR nezhromažďuje vôbec. 

V návrhu novely zákona o prokuratúre navrhujeme obdobnú povinnosť zaviesť pre trestné odpočúvania, na ktoré príkaz vydal v mimoriadnych situáciách prokurátor. 

1. Za čl. II sa vkladajú nové čl. III a IV, ktoré znejú: 

„Čl. III 

Zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 757/2004 Z. z. o súdoch a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení zákona č. 300/2005 Z. z., č. 473/2005 Z. z., č. 570/2005 Z. z., č. 517/2008 Z. z., zákona č. 59/2009 Z. z., nálezu Ústavného súdu Slovenskej republiky č. 290/2009 Z. z., zákona č. 291/2009 Z. z., zákona č. 318/2009 Z. z., zákona č. 400/2009 Z. z., zákona č. 33/2010 Z. z., zákona č. 192/2011 Z. z., zákona č. 33/2011 Z. z., zákon č. 467/2011 Z. z. a zákona č. 335/2012 Z. z. sa mení a dopĺňa takto: 

1. Za § 82a sa dopĺňa § 82aa, ktorý vrátane nadpisu znie: 

„§ 82aa 
Opakované zverejňovanie a sprístupňovanie údajov 
o niektorých súdnych rozhodnutiach 

(1) Súdy sú povinné zverejňovať údaje o rozhodnutiach o návrhu prokurátora na vydanie príkazu na odpočúvanie a záznam telekomunikačnej prevádzky45), o návrhu prokurátora na vydanie príkazu na zistenie a oznámenie údajov o uskutočnenej telekomunikačnej prevádzke46) a o žiadosti o vydanie súhlasu na použitie informačno-technického prostriedku47); súdy tieto údaje zverejňujú v rozsahu stanovenom týmto zákonom a vo forme stanovenej všeobecne záväzným právnym predpisom, ktorý vydá ministerstvo. 

(2) V prípade návrhu prokurátora na vydanie príkazu na odpočúvanie a záznam telekomunikačnej prevádzky súdy zverejňujú 

a) meno a priezvisko prokurátora, ktorý návrh podal, 
b) dátum doručenia návrhu a ak je návrh doručený počas pracovnej pohotovosti súdu aj informáciu o čase jeho doručenia súdu, 
c) počet účastníckych staníc alebo zariadení, ktorých odpočúvanie a záznam telekomunikačnej prevádzky sa navrhuje, 
d) meno a priezvisko sudcu, ktorý o návrhu rozhodol, 
e) dátum vydania rozhodnutia a ak je rozhodnutie vydané v čase pracovnej pohotovosti aj informáciu o čase jeho vydania, 
f) informáciu, či bol návrh zamietnutý alebo, či bol vydaný príkaz na odpočúvanie a záznam telekomunikačnej prevádzky. 

(3) V prípade návrhu prokurátora na vydanie príkazu na zistenie a oznámenie údajov o uskutočnenej telekomunikačnej prevádzke súdy zverejňujú 

a) meno a priezvisko prokurátora, ktorý návrh podal, 
b) dátum doručenia návrhu a ak je návrh doručený počas pracovnej pohotovosti súdu aj informáciu o čase jeho doručenia, 
c) počet podnikov48) zabezpečujúcich telekomunikačnú prevádzku, ktorých sa návrh týka, 
d) meno a priezvisko sudcu, ktorý o návrhu rozhodol, 
e) dátum vydania rozhodnutia a ak je rozhodnutie vydané v čase pracovnej pohotovosti aj informáciu o čase jeho vydania, 
f) informáciu, či bol návrh zamietnutý alebo, či bol vydaný príkaz na zistenie a oznámenie údajov o uskutočnenej telekomunikačnej prevádzke. 

(4) V prípade žiadosti o vydanie súhlasu na použitie informačno-technických prostriedkov súdy zverejňujú 

a) názov príslušného orgánu štátu, ktorý žiada o vydanie súhlasu na použitie informačno-technických prostriedkov, 
b) dátum doručenia žiadosti a ak je žiadosť doručená počas pracovnej pohotovosti súdu aj informáciu o čase jej doručenia, 
c) druh informačno-technického prostriedku, na ktorého použitie sa v žiadosti požaduje súhlas, 
d) meno a priezvisko sudcu, ktorý o žiadosti rozhodol, 
e) dátum vydania rozhodnutia a ak je rozhodnutie vydané v čase pracovnej pohotovosti súdu aj informáciu o čase jeho vydania, 
f) informáciu, či bola žiadosť zamietnutá alebo, či bol vydaný súhlas s použitím informačno-technických prostriedkov. 

(5) Súdy zverejňujú údaje podľa odsekov 2 až 4 štvrťročne tak, že na konci každého štvrťroku zverejnia údaje za štvrťrok, ktorý bezprostredne predchádza štvrťroku, v ktorom údaje zverejňujú. Zverejňovanie údajov technicky zabezpečuje ministerstvo na svojom webovom sídle vo forme, ktorá umožňuje strojové spracovávanie dát49). 

(6) Súdy môžu viesť osobitnú evidenciu, kde priebežne zaznamenávajú informácie podľa odsekov 2 až 4 za účelom ich následného zverejňovania podľa odseku 5; táto osobitná evidencia nie je súdnym registrom. Túto osobitnú evidenciu možno sprístupniť podľa osobitného predpisu42a) len v rozsahu, v akom boli údaje v nej obsiahnuté zverejnené a sprístupnené podľa odseku 5.“ 

Poznámky pod čiarou k odkazom 45 až 49 znejú: 
„45) § 115 Trestného poriadku. 
46) § 116 Trestného poriadku. 
47) § 4 zákona č. 166/2003 Z. z. o ochrane súkromia pred neoprávneným použitím informačno-technických prostriedkov a o zmene a doplnení niektorých zákonov (zákon o ochrane pred odpočúvaním) v znení neskorších predpisov. 
48) § 5 zákona č. 351/2011 Z. z. o elektronických komunikáciách v znení neskorších predpisov. 
49) Výnos Ministerstva financií SR č. 55/2014 Z. z. o štandardoch pre informačné systémy verejnej správy.“ 

2. V § 92 ods. 2 sa dopĺňa písmeno g), ktoré znie: 

„g) forme údajov zverejňovaných o niektorých súdnych rozhodnutiach podľa § 82aa.“ 

3. Za § 101d sa dopĺňa § 101e, ktorý vrátane nadpisu znie: 

„§ 101e 
Prechodné ustanovenia k úpravám účinným od 1. januára 2015 

(1) Ministerstvo vydá všeobecne záväzný právny predpis podľa § 92 ods. 2 písm. g) najneskôr do 31. januára 2015. 

(2) Prvýkrát zverejnia a sprístupnia súdy údaje podľa § 82aa ods. 2 až 4 dňa 31. marca 2015 za obdobie od 1. októbra 2014 do 31. decembra 2014.“. 

IV. 

Zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 153/2001 Z. z. o prokuratúre v znení zákona č. 458/2003 Z. z., zákona č. 36/2005 Z. z., zákona č. 59/2009 Z. z., nálezu Ústavného súdu Slovenskej republiky č. 290/2009 Z. z., zákona č. 291/2009 Z. z., zákona č. 102/2010 Z. z., zákona č. 403/2010 Z. z., zákona č. 192/2011 Z. z. a zákona č. 220/2011 Z. z., č. 436/2013 sa mení a dopĺňa takto: 

1. Za § 55m sa dopĺňa nový § 55n, ktorý vrátane nadpisu znie: 

„§ 55n 
Opakované zverejňovanie a sprístupňovanie údajov 
o niektorých rozhodnutiach 

(1) O príkaze prokurátora na odpočúvanie a záznam telekomunikačnej prevádzky48) sa zverejňujú a sprístupňujú údaje v rozsahu 

a) meno a priezvisko prokurátora, ktorý príkaz vydal, 
b) dátum a čas vydania príkazu, 
c) dátum a čas straty platnosti príkazu, pokiaľ nebol do 24 hodín od jeho vydania potvrdený sudcom pre prípravné konanie, 
d) dátum a čas potvrdenia príkazu sudcom pre prípravné konanie. 

(2) Údaje podľa odseku 1 prokuratúry zverejňujú štvrťročne tak, že na konci každého štvrťroku zverejnia údaje za štvrťrok, ktorý bezprostredne predchádza štvrťroku, v ktorom údaje zverejňujú. 

(3) Zverejňovanie údajov podľa odseku 1 a 2 technicky zabezpečuje generálna prokuratúra na svojom webovom sídle v štruktúre, ktorá umožňuje strojové spracovávanie dát49).“. 

Poznámka pod čiarou k odkazu 48 a 49 znie: 
„48) § 115 ods. 2 druhá veta Trestného poriadku. 
49) Výnos Ministerstva financií SR č. 55/2014 Z. z. o štandardoch pre informačné systémy verejnej správy.“ 

2. Za § 56ad sa dopĺňa § 56ae, ktorý vrátane nadpisu znie: 

„§ 56ae 
Prechodné ustanovenia k úpravám účinným od 1. januára 2015 

Údaje podľa § 55n sa prvýkrát zverejnia dňa 31. marcu 2015 a za obdobie od 1. októbra 2014 do 31. decembra 2014.“. 

Ďalšie články sa primerane prečíslujú a upraví sa názov právneho predpisu. 

Odôvodnenie k zmenám v zákone o súdoch 

K navrhovanému § 82aa ods. 1 
Zavádza sa povinnosť pre súdy pravidelne zverejňovať a sprístupňovať dáta v rozsahu, ktorý je ďalej stanovený. Navrhuje sa, aby štruktúru dátového súboru regulovala vyhláška Ministerstva spravodlivosti SR s čím súvisí aj zavedenie splnomocňovacieho ustanovenia. Koncept štruktúry dátového súboru, resp. dátových súborov je súčasťou tejto hromadnej pripomienky. 

K navrhovanému § 82aa ods. 2 až 4 
Navrhuje sa, aby o trestných odpočúvaniach súdy zverejňovali meno a priezvisko prokurátora, ktorý o odpočúvanie žiada, dátum a čas podania návrhu, počet telefónnych čísiel, resp. účastníckych staníc, ktorých odpočúvanie sa navrhuje, meno a priezvisko sudcu, ktorý o návrhu rozhodol, dátum a čas vydanie rozhodnutia a informáciu o výsledku rozhodovacieho procesu. 

V prípade návrhu na vydanie príkazu na vydanie prevádzkových a lokalizačných údajov o uskutočnenej telekomunikačnej prevádzke navrhujeme, aby boli zverejňované totožné dáta ako pri trestných odpočúvaniach s odchýlkou, že namiesto počtu účastníckych zariadení sa bude zverejňovať počet telekomunikačných podnikov, ktorých sa návrh týkal. 

Totožný rozsah údajov ako pri trestných odpočúvaniach sa navrhuje zverejňovať aj pri spravodajských odpočúvaniach s odchýlkou, že namiesto mena a priezviska prokurátora, ktorý o odpočúvania žiada sa bude zverejňovať názov oprávneného orgánu štátu, ktorý o použitie informačno-technického prostriedku žiada a namiesto počtu účastných zariadení sa bude zverejňovať typ informačno-technického prostriedku, na ktorého použitie oprávnený orgán štátu žiada vydať súhlas. 

K navrhovanému § 82aa ods. 5 
Navrhuje sa, aby súdy datasety zverejňovali štyrikrát ročne, na konci každého štvrťroka by zverejnili dáta za štvrťrok, ktorý končiacemu štvrťroku bezprostredne predchádzal (inak povedané, údaje za prvé tri mesiace roka by zverejňovali až na konci júna). Sme otvorení debate, či periodicitu zverejňovania dát neznížiť na dvakrát ročne, aby sa prekrývala s oneskorením s maximálnou štandardnou lehotou odpočúvania (6 mesiacov). Skôr sa prikláňame k možnosti ponechať navrhovaný štvrťrok, nakoľko nenachádzame riziko, ako by bolo možné zverejnená dáta zneužiť na zmarenie tajného sledovania. 

Navrhuje sa, aby technickú stránku zverejňovania dát zabezpečilo Ministerstvo spravodlivosti SR na svojej webovej stránke, obdobne ako to dnes platí pri zverejňovaní súdnych rozhodnutí. Navrhujeme, aby štruktúra dátového súboru bola stanovená Ministerstvom spravodlivosti SR a to tak, aby bolo možné súbor strojovo spracovávať. 

K navrhovanému § 82aa ods. 6 
Časť údajov z množiny, ktorú by podľa tohto návrhu mali súdy zverejňovať sa momentálne nachádza len v súdnom registri Ntt, ktorý bol utajený smernicou ministra spravodlivosti SR č. 27/2013 z 31. októbra 2013. Navyše, čas podania návrhu/žiadosti o odpočúvanie, resp. čas vydania rozhodnutia niektoré súdy vôbec neevidujú. Iné údaje sa zas nachádzajú len na samotnom návrhu. Preto navrhujeme, aby boli súdy oprávnené viesť osobitnú evidenciu údajov, ktoré sú určené na pravidelné zverejňovanie údajov podľa navrhovaného § 82aa. Priebežne vedenie tejto evidencie súdom uľahčí administratívu, ktorá by bola s novou informačnou povinnosťou spojená. Navrhuje sa, aby osobitná evidencia údajov bola po určitý čas vylúčená z povinnosti sprístupňovania podľa FOIA a to z dôvodu, aby napr. zločinec, ktorí dostal echo, že sudca A. minulý týždeň schválil návrh prokurátora B. na jeho odpočúvanie, nemohol legálnou cestou overiť, či skutočne takéto rozhodnutie bolo vydané. Navrhuje sa, aby osobitná evidencia ako celok mohla byť sprístupňovaná podľa FOIA len v prípade, pokiaľ v nej obsiahnuté dáta už boli zverejnená podľa navrhovaného § 82aa ods. 5. Takéto nastavenie umožní, aby niektoré dáta obsiahnuté v osobitnej evidencii mohli byť sprístupňovaní podľa FOIA aj skôr, pokiaľ (1) súd takéto dáta eviduje aj inde ako v osobitnej evidencii, napr. v súdnom registri Ntt a (2) takéto dáta nie sú utajovaná skutočnosť, resp. pri nich nie je splnená materiálna podmienka utajovania. 

Odôvodnenie k zmenám v zákone o prokuratúre 

K navrhovanému § 55n ods. 1 
Podľa § 115 ods. 2 druhej vety Trestného poriadku platí, že ak vec neznesie odklad a príkaz sudcu pre prípravné konanie na odpočúvanie nemožno získať vopred, môže tento príkaz vydať aj prokurátor, pokiaľ odpočúvanie nie je spojené so vstupom do obydlia. Takýto príkaz prokurátora musí do 24 hodín potvrdiť sudca pre prípravné konanie, inak príkaz stráca platnosť. Navrhovanou novelizáciou zákona o prokuratúre navrhujeme, aby prokuratúry Slovenskej republiky zverejňovali a sprístupňovali niektoré údaje o príkazoch podľa § 115 ods. 2 druhej vety Trestného poriadku a to (1) meno a priezvisko prokurátora, ktorý príkaz na odpočúvanie vydal, (2) dátum a čas vydania príkazu, (3) dátum a čas straty platnosti príkazu, pokiaľ nebol do 24 hodín od jeho vydania potvrdený sudcom pre prípravné konania, (4) dátum a čas potvrdenia príkazu sudcom pre prípravné konanie. V Správe o činnosti prokuratúry sa zverejňujú len údaje o návrhoch podľa § 115 Trestného poriadku spolu s počtom prípadov, v ktorých bol vydaný príkaz na odpočúvanie. Počtom príkazov, ktoré v mimoriadnych situáciách vydávajú priamo prokurátori sa správa nezaoberá. Tento návrh predkladáme, pretože zverejňovanie navrhovaných údajov o príkazoch prokurátorov na odpočúvanie môže zvýšiť dôveru ľudí v systém záruk legality trestných odpočúvaní (napr. keď bude zo zverejnených dát zrejmé, že prokurátori vydávajú príkaz skutočne v minime prípadov a všetky takto vydané príkazy sú v rámci 24-hodinovej lehoty potvrdené sudcom pre prípravné konanie). Na druhej strane, zverejňovanie týchto dát predstavuje prostriedok na vytvorenie verejnej diskusie o práci prokurátorov a o ochrane súkromia občanov Slovenskej republiky v prípade, keby bolo zo zverejňovaných údajov zrejmé, že prokurátori vydávajú príkazy na odpočúvanie vo veľkom objeme a veľká čas z vydaných príkazov stráca platnosť, pretože nie sú potvrdené sudcom pre prípravné konanie. 

K navrhovanému § 55n ods. 2 a 3 
Obdobne ako pri zmena v zákone o súdoch navrhujeme, aby povinnosť sprístupňovať a zverejňovať údaje o príkazoch prokurátorov na odpočúvanie mali jednotlivé prokuratúry, ale technicky bude toto zverejňovanie zabezpečovať Generálna prokuratúra SR na svojom webovom sídle. Tento systém sa osvedčil pri zverejňovaní rozhodnutí podľa § 55m zákona o prokuratúre. Navrhujeme, aby prokuratúry zverejňovali a sprístupňovali dáta o príkazoch na odpočúvanie štyrikrát ročne, na konci každého štvrťroka by zverejnili dáta za štvrťrok, ktorý končiacemu štvrťroku bezprostredne predchádzal (inak povedané, údaje za prvé tri mesiace roka by zverejňovali až na konci júna). Obdobne ako pri súdoch, aj tu žiadame, aby Generálna prokuratúra SR zverejňovala dáta spôsobom, ktorý umožňuje strojové spracovávanie dát.  	O 	N 	Návrh ide nad rámec návrhu zákona. Predkladateľ sa s ním navyše nestotožnil.  	
Verejnosť 	Nový bod 46 
1. Vypustiť z Trestného zákona ustanovenia postihujúce držanie marihuany a ďalších mäkkých drog pre vlastnú potrebu 
Navrhujeme do čl. I doplniť nový bod 46, ktorým bude z Trestného zákona vypustený § 171 

Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 

Odôvodnenie: Navrhujeme vypustiť z Trestného zákona ustanovenie § 171, podľa ktorého je trestným činom prechovávanie omamnej látky, psychotropnej látky, jedu alebo prekurzoru aj pre vlastnú potrebu. Alternatívnou možnosťou je vymedziť v zákone mäkké drogy (bod 3) a dekriminalizovať iba prechovávanie mäkkých drog pre vlastnú potrebu. 
 	O 	N 	Problematika riešenia novej legislatívnej úpravy drogovej kriminality nie je predmetom tohto návrhu. Vec je riešená komplexne v spolupráci s ostatnými gestormi tejto problematiky, pričom práce na tomto návrhu neboli doposiaľ ukončené.  	
Verejnosť 	Nový bod 47 
2. Vypustiť z Trestného zákona ustanovenia postihujúce aktivity smerujúce k zaobstaraniu marihuany a ďalších mäkkých drog pre vlastnú potrebu 

Navrhujeme do čl. I doplniť nový bod 47, ktorým bude § 172 upravený tak, aby nepostihoval užívateľov drog za aktivity smerujúce k zaobstaraniu drog pre vlastnú potrebu, ale len obchodovanie s drogami. 

Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 
Odôvodnenie: Navrhujeme upraviť znenie § 172 Trestného zákona, ktorý postihuje výrobu, dovoz, vývoz, prevoz, prepravu, kúpu, predaj, výmenu, zadováženie a prechovávanie omamnej látky, psychotropnej látky, jedu alebo prekurzoru. Navrhujeme doplniť § 172 tak, aby postihoval uvedené aktivity iba vo vzťahu k obchodovaniu s drogami, nie vo vzťahu k ich zaobstarávaniu a prechovávaniu pre vlastnú potrebu. Alternatívnou možnosťou je vymedziť v zákone mäkké drogy (bod 3) a dekriminalizovať uvedené aktivity iba vo vzťahu k prechovávaniu a zaobstarávaniu mäkkých drog pre vlastnú potrebu. 	O 	N 	Problematika riešenia novej legislatívnej úpravy drogovej kriminality nie je predmetom tohto návrhu. Vec je riešená komplexne v spolupráci s ostatnými gestormi tejto problematiky, pričom práce na tomto návrhu neboli doposiaľ ukončené.  	
Verejnosť 	Nový bod 45 
3. Definovať v zákone mäkké drogy a odlíšiť ich od ostatných omamných a návykových látok 

Navrhujeme do čl. I doplniť nový bod 45, ktorým sa do Trestného zákona doplní § 135a vymedzujúci pojem mäkkých drog a odlišujúci ich od ostatných omamných a návykových látok. 

Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 

Odôvodnenie: Navrhujeme do piatej hlavy prvej časti Trestného zákona (Výklad pojmov) doplniť definíciu mäkkých drog a odlíšiť ich tak od ostatných omamných a návykových látok. Vychádzať možno z definície obsiahnutej v českom Trestnom zákonníku, ktorá túto kategóriu drog vymedzuje ako omamnú látku „konopí, pryskyřici z konopí nebo psychotropní látku obsahující jakýkoli tetrahydrokanabinol, izomer nebo jeho stereochemickou variantu (THC)“ (§ 284 ods. 1 Trestného zákonníka). 
 	O 	N 	Problematika riešenia novej legislatívnej úpravy drogovej kriminality nie je predmetom tohto návrhu. Vec je riešená komplexne v spolupráci s ostatnými gestormi tejto problematiky, pričom práce na tomto návrhu neboli doposiaľ ukončené.  	
Verejnosť 	K zákonu ako celku 
4. Zvážiť vypustenie trestných činov postihujúcich užívateľov aj iných ako mäkkých drog za držanie a zaobstarávanie drog výlučne pre vlastnú potrebu 

Navrhujeme pri príprave novely zvážiť možnosť, aby sa zaobstarávanie a prechovávanie drog pre vlastnú potrebu nepostihovalo iba vo vzťahu k mäkkým drogám, ale aj vo vzťahu k ostatným drogám. Postihované by malo byť predovšetkým obchodovanie s tvrdými drogami, nie ich užívatelia. 

Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 

 	O 	N 	Problematika riešenia novej legislatívnej úpravy drogovej kriminality nie je predmetom tohto návrhu. Vec je riešená komplexne v spolupráci s ostatnými gestormi tejto problematiky, pričom práce na tomto návrhu neboli doposiaľ ukončené.  	
SOCP 	Čl. I - K bod 36  
Označenie odseku 14, ktorým sa dopĺňa § 122 je potrebné nahradiť označením 15, nakoľko § 122 Trestného zákona s účinnosťou od 1. februára 2014 už má 14 odsekov. 

 	O 	A 	 	
KVOP 	K návrhu zákona ako celku 
KVOP uplatňuje k návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 300/2005 Z. z. Trestný zákon v znení neskorších predpisov a ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 301/2005 Z. z. Trestný poriadok v znení neskorších predpisov nasledujúce pripomienky: 

1. Za bod 11 sa vkladá nový bod 12, ktorý znie: 
„12. V § 34 sa vypúšťa ods. 8“ 
Nasledujúce body sa prečíslujú. 

2. Za bod 28 sa vkladá nový bod 29, ktorý znie: 
„29. V § 67 sa vypúšťa ods. 3“ 
Nasledujúce body sa prečíslujú. 

Odôvodnenie: 
Predmetné ustanovenia umožňujú uloženie trestu odňatia slobody na doživotie bez možnosti podmienečného prepustenia. Takáto právna úprava však odporuje čl. 3 Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, a to najmä vo svetle rozsudkov Európskeho súde pre ľudské práva vo veci Vinter a ostatní proti Spojenému kráľovstvu (sťažnosť č. 66069/096, 130/10 a 3896/10) a vo veci László Magyar proti Maďarsku (sťažnosť č. 73593/10). 
Obidve pripomienky považujeme za zásadné. 
 	Z 	A 	 	
SLOVGRAM 	K Čl. I. bod 65 
V navrhnutom znení § 283 ods. 1 za slová "rozmnoženinu zverejneného diela" vložiť čiarku a pokračovať vloženým nových slov "záznamu umeleckého výkonu, zvukového záznamu, zvukovo-obrazového záznamu alebo záznamu vysielania". 

Odôvodnenie: Tento zákon chráni a zabezpečuje trestnoprávnu ochranu okrem autorov diel aj iných nositeľov práv súvisiacich s autorským právom a to i vo vzťahu k neoprávnenému vyhotoveniu rozmnoženiny. Navrhovaná dikcia ustanovenia poskytuje ochranu voči neoprávnenému vyhotoveniu rozmnoženiny výslovne len autorovi diela, ostatným nositeľom práv poskytuje trestnoprávnu ochranu len voči "iným" neoprávneným zásahom. 	Z 	ČA 	čl. I bod 65 bol modifikovaný v zmysle akceptovanej obdobnej pripomienky Ministerstva kultúry SR.  	
SLOVGRAM 	k Čl. I. bod 65 
V navrhnutom znení § 283 ods. 1 za slová "rozmnoženinu zverejneného diela" vložiť čiarku a pokračovať vloženým nových slov "záznamu umeleckého výkonu, zvukového záznamu, zvukovo-obrazového záznamu alebo záznamu vysielania". 

Odôvodnenie: Tento zákon chráni a zabezpečuje trestnoprávnu ochranu okrem autorov diel aj iných nositeľov práv súvisiacich s autorským právom a to i vo vzťahu k neoprávnenému vyhotoveniu rozmnoženiny. Navrhovaná dikcia ustanovenia poskytuje ochranu voči neoprávnenému vyhotoveniu rozmnoženiny výslovne len autorovi diela, ostatným nositeľom práv poskytuje trestnoprávnu ochranu len voči "iným" neoprávneným zásahom. 
 	Z 	ČA 	Bod 65 bol modifikovaný na základe obdobnej pripomienky MK SR.  	
AZOZ 	Pripomienka nad rámec novely 
Do navrhovanej novely zákona č. 300/2005 Z.z. ( Trestný zákon) v §378 navrhujeme : 

1. v odseku 1 písm. a) na konci vety pripojiť „alebo“ . 

2. v odseku 2: 
za písmená a) a b) na konci vety pripojiť „alebo“ . 

Pri súčasnom znení ustanovenia tohto paragrafu je na naplnenie skutkovej podstaty trestného činu týrania zvierat potrebné splnenie skutkových podstát kumulatívne, t.j,. páchateľ by musel byť právoplatne uznaný vinným zo spáchania priestupku resp. právoplatne odsúdený a zároveň opätovne týrať zviera a to obzvlášť krutým a surovým spôsobom. V prípade odseku 2 je stav podobný. Vymožiteľnosť týchto ustanovení je oslabená už tým, že a priori dokázať týranie je vzhľadom na absenciu výpovede de facto poškodeného (zvieraťa) takmer nemožné. Vzhľadom na uvedené máme za to, že pri trestnom čine týrania zvierat de lege ferenda primárne nemalo byť objektom vlastnícke právo (majetková hodnota zvieraťa) ale najmä ochrana všeobecného záujmu ochrany cítiacej bytosti pred bezdôvodnou bolesťou a ochrana spoločnosti pred násilím ako takým. 
Prax z uplatňovania predmetného ustanovenia zákona orgánmi činnými v trestnom konaní, ako aj skúsenosti mimovládnych organizácií jednoznačne potvrdzujú, že za uvedeného znenia §378 je trestnoprávny postih surového a zavrhnutiahodného zaobchádzania so živými bytosťami a/alebo jeho propagácie takmer nemožný. Sankcionovanie týrania zvieraťa len peňažným trestom (pokutou) pritom absolútne neplní preventívnu ani represívnu funkciu a nechráni spoločnosť pred páchaním či propagáciou tejto trestnej činnosti. 

Na základe uvedeného navrhujeme naplnenie skutkovej podstaty podľa §378 odsek 1 písm. a) a b) a odsek 2 alternatívne.  	Z 	N 	Pre naplnenie trestnosti konania v zmysle § 378 postačuje naplnenie znakov v jednotlivých písmenách. Nejde o kumulatívne podmienky písm. a) a b). Úvaha pripomienkujúceho subjektu je vecne nesprávna.