Predkladacia správa

	Úrad jadrového dozoru Slovenskej republiky (ďalej len ,,ÚJD SR“) predkladá návrh zákona o občianskoprávnej zodpovednosti za jadrovú škodu a o jej finančnom krytí a o zmene a doplnení niektorých zákonov na základe Plánu legislatívnych úloh vlády SR na rok 2014 a zároveň na základe bodu B. 1. uznesenia vlády SR č. 152/2014.
 
Dňa 03. 12. 2008 bola schválená uznesením vlády SR č. 880/2008 Analýza stavu a koncepcia budovania nového systému občianskoprávnej zodpovednosti za jadrové škody v Slovenskej republike, ktorá precíznym spôsobom predstavila vláde Slovenskej republiky aktuálny stav právnej úpravy a navrhla nové legislatívne riešenie vyššie uvedenej oblasti. Po medzirezortnom pripomienkovom konaní a rokovaní Hospodárskej a sociálnej rady, dňa 02. 11. 2010 Legislatívna rada vlády Slovenskej republiky odmietla samostatný zákon o občianskoprávnej zodpovednosti za jadrové škody a navrhla jeho včlenenie do atómového zákona. Aj napriek enormnému úsiliu včleniť tak rozsiahlu problematiku, akou je občianskoprávna zodpovednosť do atómového zákona v takej podobe, v akej sa nachádza návrh zákona dnes, je nereálne. Už v roku 2008 bola akútna potreba novej právnej úpravy občianskoprávnej zodpovednosti za jadrovú škodu vychádzajúc zo záväzkov Slovenskej republiky vyplývajúcich z Viedenského dohovoru o občianskoprávnej zodpovednosti za škody spôsobené jadrovou udalosťou, ktorý bol prijatý 21. 05. 1963 (oznámenie MZV SR č. 70/1996 Z. z.) (ďalej len ,,Viedenský dohovor z 1963“) a Spoločného protokolu k aplikácii Viedenského dohovoru a Parížskeho dohovoru z roku 1988 (oznámenie MZV SR č. 71/1996 Z. z.). Taktiež väčšina členských štátov Európskej únie (ďalej len ,,EÚ“), ktoré majú jadrový program, má schválený samostatný zákon o občianskoprávnej zodpovednosti za jadrovú škodu (napríklad 04. 04. 2011 vstúpil do účinnosti pod číslom 77/2010 samostatný zákon v Slovinsku). Aj ďalšie európske a mimoeurópske štáty s existujúcim alebo plánovaným jadrovým programom, medzi nimi napríklad Fínsko, Švajčiarsko, Južná Kórea, Spojené Arabské Emiráty, Kanada majú tiež v súčasnej dobe samostatné zákony o občianskoprávnej zodpovednosti za jadrovú škodu.

Jedným z podnetov na opätovné predloženie samostatného zákona je aj vývoj na európskej úrovni. Po udalosti na jadrovej elektrárni Fukushima Dai-iichi sa na pôde Európskej komisie začalo presadzovať viacero názorov, či už na neobmedzenú zodpovednosť, ako aj na zjednotenie limitov zodpovednosti vo všetkých členských štátoch. Na pôde EÚ bolo prijaté Rozhodnutie Rady z 15. júla 2013, ktorým sa určité členské štáty oprávňujú v záujme Európskej únie ratifikovať protokol, ktorým sa mení a dopĺňa Viedenský dohovor o občianskoprávnej zodpovednosti za škody spôsobené jadrovou udalosťou z 21. mája 1963, alebo k nemu pristúpiť a urobiť vyhlásenie o uplatňovaní príslušných vnútorných pravidiel práva Únie (2013/434/EÚ) (Ú. v. EÚ L 220, 17. 8. 2013) (ďalej len ,,rozhodnutie Rady 2013/434/EÚ“). Podľa rozhodnutia Rady 2013/434/EÚ by Protokol z 1997 mali v mene EÚ ratifikovať alebo k nemu pristúpiť len tie členské štáty, ktoré sú v súčasnosti zmluvnými stranami Viedenského dohovoru z 1963. 

Na základe týchto skutočností ÚJD SR predložil na rokovanie vlády nelegislatívny materiál – „Analýza súčasného stavu a možných dôsledkov pristúpenia Slovenskej republiky k Protokolu, ktorým sa mení a dopĺňa Viedenský dohovor o občianskoprávnej zodpovednosti za škody spôsobené jadrovou udalosťou z roku 1963 vo vzťahu k rozhodnutiu Rady 2013/434/EÚ“. Analýza zohľadňovala právne, ekonomické a politické východiská, možnosti a možné následky, ktoré sprevádzajú pristúpenie alebo nepristúpenie Slovenskej republiky k Protokolu z 1997, zvýrazňovala doterajší stav na úrovni EÚ, prebiehajúce aktivity a postoje jednotlivých subjektov zainteresovaných do tvorby názoru a stanoviska k tejto problematike.

Vláda Slovenskej republiky prerokovala vyššie uvedený nelegislatívny materiál na svojom zasadnutí dňa 02. 04. 2014 a schválila uznesenie, ktoré zohľadňuje, že v súčasnosti nie je právne vynútené pristúpenie k Protokolu z 1997. Na druhej strane v súčasnej dobe nemožno presne odhadnúť vývoj a tlak zo strany EÚ, a preto sa uznesením vlády SR č. 152/2014 schválilo zatiaľ len ,,prerušenie“ prác na prípadnej ratifikácii Protokolu z 1997 a uložilo priebežne informovať vládu Slovenskej republiky o vývoji na európskej úrovni najbližšie do 31. 03. 2017 o stave k 31. 12. 2016, aby sa vláda Slovenskej republiky prípadne mohla rozhodnúť pre iný postup v závislosti od aktuálneho vývoja.

Vláda SR svojím uznesením vlády SR č. 152/2014 z 02. 04. 2014 taktiež zaviazala ÚJD SR rozpracovať samostatný zákon o občianskoprávnej zodpovednosti za jadrové škody a o jej finančnom krytí podľa Viedenského dohovoru z 1963 a predložiť návrh takéhoto zákona na rokovanie vlády Slovenskej republiky do 31. 12. 2014. Takáto úloha bola predbežne uložená už uznesením vlády SR č. 696/2013, ktorým bol schválený plán legislatívnych úloh vlády SR na rok 2014.

Predkladaný materiál preto zohľadňuje len Viedenský dohovor z 1963, ktorým je v súčasnosti Slovenská republika viazaná. 

Návrh zákona spolu s novelizovaným atómovým zákonom dotvára právny rámec uceleného jadrového práva, ktoré má v zásade dve zložky, a to administratívnoprávnu, ktorá je obsiahnutá v atómovom zákona a civilnoprávnu, ktorá je obsiahnutá v návrhu predkladaného zákona. Návrh zákona obsahuje aj zmenu doterajšieho atómového zákona, a to tak, že časti atómového zákona obsahujúce terajšiu úpravu občianskoprávnej zodpovednosti za jadrovú škodu a súvisiace ustanovenia vyníma z atómového zákona. Doterajšia právna úprava zodpovednosti za jadrovú škodu obsiahnutá v atómovom zákone sa javí ako prekonaná a nedostatočná. Aj z formálnoprávneho hľadiska je nevhodne vložená civilnoprávna problematika do výsostne administratívno-právneho predpisu. Predkladaný návrh zákona je legislatívnym stvárnením základných východiskových prvkov, ktoré boli jednoznačne identifikované už vo vyššie spomenutých schválených analýzach z roku 2008 a 2014. 

Vzhľadom na to, že predkladaným návrhom zákona sa implementuje medzinárodná zmluva a nie právne predpisy Spoločenstva prijaté na základe článkov 31 a 32 Zmluvy Euratom, podľa listu Európskej komisie č. ENER-D1/LB/cm Ares (2010) 728766 zo dňa 21. 10. 2010 nie je nutné návrh zákona vopred podrobiť eurokomunitárnemu pripomienkovému konaniu resp. posúdeniu Európskej komisie v zmysle článku 33 ods. 4 Zmluvy Euratom.

Návrh zákona nepredpokladá iné vplyvy na verejné financie voči doterajšiemu stavu, ani vplyvy na životné prostredie, na podnikateľské prostredie ani sociálne vplyvy. Vplyv na uvedené zložky je voči doterajšiemu stavu buď neutrálny alebo mierne pozitívny. 

Návrh zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, ústavnými zákonmi, medzinárodnými zmluvami a inými medzinárodnými dokumentmi, ktorými je Slovenská republika viazaná, v súlade s koncepciou schválenou uznesením vlády SR č. 880/2008 a v súlade s analýzou schválenou uznesením vlády SR č. 152/2014.

Predkladaný materiál prešiel predbežným pripomienkovým konaním v dňoch 11. augusta až 26. augusta 2014 a medzirezortným pripomienkovým konaním, ktoré sa uskutočnilo v dňoch 26. augusta až 18. septembra 2014. Materiál sa predkladá bez rozporov s členmi vlády a  ústrednými orgánmi štátnej správy.