Protokol
z 3. júna 1999

o zmene
Dohovoru o medzinárodnej železničnej preprave (COTIF) z 9. mája 1980

(Protokol 1999)

Podľa článkov 6 a 19 § 2 „Dohovoru o medzinárodnej železničnej preprave“, podpísaného 
v Berne 9. mája 1980 (ďalej uvádzaný len „COTIF 1980“), sa konalo vo Vilniuse 
v dňoch 26. mája až 3. júna 1999 5. valné zhromaždenie Medzištátnej organizácie 
pre medzinárodnú železničnú prepravu (OTIF).
•	v presvedčení o potrebe a účelnosti medzištátnej organizácie, ktorá sa na štátnej úrovni
zaoberá podľa možnosti všetkými otázkami týkajúcimi sa medzinárodnej železničnej
prepravy,
•	berúc do úvahy, že vzhľadom na uplatňovanie COTIF 1980 v 39 krajinách v Európe, Ázii a Afrike, ako aj v železničných podnikoch týchto štátov, je OTIF 
na to najvhodnejšou organizáciou,
•	vzhľadom na potrebu ďalšieho rozvoja COTIF 1980, predovšetkým CIV a CIM, 
aby sa prispôsobili novým potrebám medzinárodnej železničnej prepravy,
•	berúc do úvahy, že bezpečnosť pri preprave nebezpečného tovaru v medzinárodnej
železničnej preprave si vyžaduje, aby sa RID pretvoril na verejnoprávny poriadok, ktorého uplatňovanie nie je závislé od uzavretia zmluvy podľa CIM,
•	berúc do úvahy, že politické, hospodárske a právne zmeny, ktoré nastali v mnohých
členských štátoch od podpisu dohovoru dňa 9. mája 1980, dávajú podnet na vytvorenie a ďalší rozvoj jednotných právnych predpisov v ďalších právnych oblastiach, 
ktoré sú významné pre medzinárodnú železničnú prepravu,
•	berúc do úvahy, že štáty pri zohľadnení osobitného verejného záujmu majú podniknúť
účinné kroky na odstránenie ešte stále pretrvávajúcich prekážok pri prechode hraníc 
v medzinárodnej železničnej preprave,
berúc do úvahy, že v záujme medzinárodnej železničnej prepravy je dôležité, 
aby sa aktualizovali a prípadne integrovali do dohovoru všetky existujúce mnohostranné
medzinárodné dohovory a dohody v oblasti železničnej prepravy,
uznieslo sa Valné zhromaždenie na nasledovnom:

Článok 1
Nové znenie dohovoru
COTIF 1980 sa mení a nadobúda znenie, ktoré tvorí prílohu tohto protokolu a je jeho
neoddeliteľnou súčasťou.
Článok 2
Predbežný depozitár
§ 1 Úlohy depozitárnej vlády, tak ako sú stanovené v článkoch 22 a 26 COTIF 1980, 
budú vykonávané OTIF ako predbežným depozitárom v časovom období od predloženia tohto protokolu na podpis až do nadobudnutia jeho platnosti.
§ 2    Predbežný depozitár informuje členské štáty o:
a)	podpisoch tohto protokolu, uložení ratifikačných, prijímacích, schvaľovacích 
a prístupových listín,
b)	dni, v ktorom na základe článku 4 nadobudne tento protokol platnosť
       a plní ostatné úlohy depozitára tak, ako sú uvedené v časti VII Viedenského dohovoru o zmluvnom práve z 23. mája 1969.
Článok 3
Podpis, ratifikácia, prijatie, schválenie, prístup
§ 1 Tento protokol je vystavený na podpis členským štátom OTIF do 31. decembra 1999
v Berne. Podpísanie sa vykoná v Berne u predbežného depozitára.
§ 2 Podľa článku 20 § 1 COTIF 1980 podlieha tento protokol ratifikácii, prijatiu 
alebo schváleniu. Ratifikačné, prijímacie alebo schvaľovacie listiny sa uložia čo najskôr 
u predbežného depozitára.
§ 3 Členské štáty, ktoré tento protokol nepodpísali v lehote stanovenej v § 1 a štáty, ktorých
prístup k COTIF 1980 nadobudol platnosť podľa jeho článku 23 § 2, môžu 
až do nadobudnutia platnosti tohto protokolu k nemu pristúpiť uložením prístupových listín u predbežného depozitára.

§ 4  Prístup štátu k COTIF 1980 podľa jeho článku 23, ktorý sa požaduje po vystavení tohto
protokolu na podpis a pred jeho nadobudnutím platnosti, platí pre COTIF 1980, 
ako aj pre dohovor, ktorého znenie tvorí prílohu tohto protokolu.

Článok 4
Nadobudnutie platnosti

§ 1 Tento protokol nadobúda platnosť prvý deň tretieho mesiaca nasledujúceho po mesiaci, 
v ktorom predbežný depozitár oznámil členským štátom uloženie listiny, na základe 
ktorej sú splnené podmienky článku 20 § 2 COTIF 1980. Za členské štáty v zmysle tohto článku 20 § 2 sa považujú štáty, ktoré v okamihu prijatia uznesenia 5. valného zhromaždenia boli členskými štátmi a sú členskými štátmi v okamihu, kedy sú splnené podmienky pre nadobudnutie platnosti tohto protokolu.
§ 2   Článok 3 sa však uplatní ihneď po otvorení tohto protokolu na podpis.
Článok 5
Vyhlásenia a výhrady
Vyhlásenia a výhrady, ktoré sú povolené podľa článku 42 § 1 dohovoru, ktorého znenie tvorí prílohu tohto protokolu, sa môžu uplatniť kedykoľvek pred nadobudnutím platnosti tohto protokolu. Vyhlásenia a výhrady nadobudnú platnosť dňom nadobudnutia platnosti tohto protokolu.
Článok 6
Prechodné ustanovenia
§ 1 Najneskôr šesť mesiacov po nadobudnutí platnosti tohto protokolu zvolá generálny
tajomník OTIF Valné zhromaždenie:
a)	na schválenie členov Správneho výboru na nasledujúce úradné obdobie (článok 14 § 2 písmeno b) COTIF, ktorého znenie tvorí prílohu tohto protokolu a prípadne 
na schválenie konca úradného obdobia Správneho výboru,
b)	na stanovenie najvyššej prípustnej sumy pre výdavky OTIF v jednotlivých
rozpočtových periódach v časovom období šesť rokov (článok 14, § 2, písmeno e)
COTIF, ktorého znenie tvorí prílohu tohto protokolu), a
c)	prípadne na voľbu generálneho tajomníka (článok 14 § 2 písmeno c) COTIF, ktorého znenie tvorí prílohu tohto protokolu).
§ 2 Najneskôr tri mesiace po nadobudnutí platnosti tohto protokolu zvolá generálny tajomník
OTIF Výbor znalcov pre technické otázky.
§ 3 Po nadobudnutí platnosti tohto protokolu končí úradné obdobie Správneho výboru, 
ktorý bol vytvorený podľa článku 6 § 2 písmeno b) COTIF 1980 dňom, ktorý určí Valné
zhromaždenie, a ktorý je zhodný so začiatkom úradného obdobia Správneho Výboru,
ktorého členov a náhradných členov schválilo Valné zhromaždenie (článok 14 § 2
písmeno b) COTIF, ktorého znenie tvorí prílohu tohto protokolu).
§ 4 Od nadobudnutia platnosti tohto protokolu končí úradné obdobie generálneho riaditeľa
Centrálneho úradu uplynutím časového obdobia, na ktoré bol vymenovaný podľa článku
7 § 2 písmeno d) COTIF 1980. Odo dňa nadobudnutia platnosti tohto protokolu vykonáva
funkciu generálneho tajomníka.

§ 5 Po nadobudnutí platnosti tohto protokolu naďalej zostávajú v platnosti príslušné
ustanovenia článkov 6, 7 a 11 COTIF 1980 pre:
a)	kontrolu účtov a schválenie ročného rozpočtu OTIF,
b)	stanovenie konečných príspevkov členských štátov na výdavky OTIF,
c)	platenie príspevkov,
d)	najvyššiu prípustnú sumu pre výdavky OTIF v päťročnom úradnom období,
           stanovenú pred nadobudnutím platnosti tohto protokolu.
Písmená a) až c) sa vzťahujú na rok, v ktorom nadobudne tento protokol platnosť 
a na predchádzajúci rok.
§ 6 Konečné príspevky členských štátov na rok, v ktorom nadobudne tento protokol platnosť,
sa vypočítajú podľa článku 11 § 1 COTIF 1980.
§ 7 Na podnet členského štátu, ktorého príspevok je vypočítaný na základe článku 
26 dohovoru, ktorého znenie tvorí prílohu tohto protokolu, je vyšší ako príspevok dlžný 
za rok 1999, môže Valné zhromaždenie stanoviť príspevok tohto štátu na tri roky
nasledujúce po roku vstupu platnosti tohto protokolu pri zohľadnení nasledovných zásad:
a)	podkladom pre stanovenie príspevku v tomto prechodnom období je najmenšia suma podľa zmieneného článku 26 § 3 alebo suma dlžná za rok 1999, 
ak je táto väčšia ako najmenšia suma;
b)	príspevok sa prispôsobí v troch splátkach tak, aby sa dospelo k sume, 
ktorá sa ako konečná vypočíta na základe zmieneného článku 26.
Toto ustanovenie sa netýka členských štátov, ktoré sú dlžné najmenší príspevok, ktorý
v každom prípade musí byť zaplatený.
§ 8 Na zmluvy o preprave osôb a tovaru v medzinárodnej železničnej preprave medzi
členskými štátmi, uzavreté podľa CIV 1980 alebo podľa CIM 1980, sa vzťahujú 
aj po nadobudnutí platnosti tohto protokolu jednotné právne predpisy platné v čase uzavretia zmluvy.
§ 9   Zmluvy, ktoré sa uzavreli podľa CUV a CUI pred nadobudnutím platnosti tohto protokolu,
nadobúdajú záväzné ustanovenia platnosť po jednom roku od nadobudnutia 
jeho platnosti.
Článok 7
Doslovné znenie protokolu
§ 1 Tento protokol je vyhotovený a podpísaný v nemeckom, anglickom a francúzskom
jazyku. V prípade odchýlok je rozhodujúce francúzske znenie.
§ 2 Na žiadosť jedného z dotknutých členských štátov vydá OTIF úradné preklady tohto
protokolu v ďalších jazykoch, pokiaľ jeden z týchto jazykov je úradným jazykom
najmenej v dvoch členských štátoch. Preklady sa vypracujú v spolupráci s príslušnými
miestami dotknutých členských štátov.

Na svedectvo tohto podpísali splnomocnenci vlád tento protokol.
Dané vo Vilniuse, dňa 3. júna 1999, v troch pôvodných vyhotoveniach, každé 
v nemeckom, anglickom a francúzskom jazyku, ktoré budú uložené v archíve OTIF. Každý členský štát dostane jednu overenú kópiu pôvodných vyhotovení.

Za Albánsku republiku:
Za Alžírsku demokratickú ľudovú republiku:
Za Spolkovú republiku Nemecko:
Za Rakúsku republiku:
Za Belgické kráľovstvo:
Za Republiku Bosny a Hercegoviny:
Za Bulharskú republiku:
Za Chorvátsku republiku:
Za Dánske kráľovstvo:
Za Španielske kráľovstvo:
Za Fínsku republiku:
Za Francúzsku republiku:
Za Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska:
Za Helénsku republiku:
Za Maďarskú republiku:
Za Irackú republiku:
Za Iránsku islamskú republiku:
Za Írsko:
Za Taliansku republiku:
Za Libanonskú republiku:
Za Lichtenštajnské kniežactvo:
Za Litovskú republiku:
Za Luxemburské veľkovojvodstvo:
Za bývalú juhoslovanskú republiku Macedónsko:
Za Marocké kráľovstvo:
Za Monacké kniežatstvo:
Za Nórske kráľovstvo:
Za Holandské kráľovstvo:
Za Poľskú republiku:
Za Portugalskú republiku:
Za Rumunsko:
Za Slovenskú republiku:
Za Slovinskú republiku:
Za Švédske kráľovstvo:
Za Švajčiarsku konfederáciu:
Za Sýrsku arabskú republiku:
Za Českú republiku:
Za Tuniskú republiku:
Za Tureckú republiku:

Dohovor o medzinárodnej železničnej preprave
(COTIF)

z 9. mája 1980
v znení podľa Protokolu 1999 z 3. júna 1999

Hlava I
Všeobecné ustanovenia

Článok 1
Medzištátna organizácia

§ 1 	Strany tohto dohovoru tvoria ako členské štáty Medzištátnu organizáciu 
pre medzinárodnú železničnú prepravu (OTIF),  ďalej uvádzanú len „organizácia“.

§ 2 	Organizácia má sídlo v Berne. Valné zhromaždenie môže  rozhodnúť o jeho presune 
na iné miesto v niektorom  z členských  štátov.

§ 3 	Organizácia má právnu subjektivitu. Môže najmä uzatvárať zmluvy, nadobúdať 
a predávať hnuteľný a nehnuteľný majetok, žalovať a byť žalovaná.

§ 4 	Organizácia, členovia jej personálu, ňou povolaní znalci a zástupcovia členských štátov  požívajú výsady a imunity potrebné na výkon svojich úloh, a to za podmienok stanovených v „Protokole o výsadách a imunitách“, ktorý  tvorí prílohu dohovoru.

§ 5 	Vzťahy medzi organizáciou a štátom jej sídla sú upravené v dohode  o sídle.

§ 6 	Pracovnými jazykmi organizácie sú nemčina, angličtina a francúzština. 
Valné zhromaždenie môže rozhodnúť o zavedení ďalších pracovných jazykov.

Článok 2
Cieľ organizácie

§ 1	Cieľom organizácie je všestranná podpora, zlepšenie a uľahčenie medzinárodnej železničnej prepravy; na tento účel organizácia predovšetkým
	a)    vypracuje jednotné právne poriadky pre tieto právne oblasti:
1.	zmluvu o preprave osôb a tovaru pri vykonávaní medzinárodnej železničnej prepravy vrátane doplnkovej prepravy inými dopravnými prostriedkami, ktorá je predmetom jednej zmluvy;
2.	zmluvu o používaní vozňov ako prepravných prostriedkov v medzinárodnej železničnej preprave;
3.	zmluvu o využívaní infraštruktúry v medzinárodnej železničnej preprave;
4.	prepravu nebezpečného tovaru v medzinárodnej železničnej preprave;
b)  bude pôsobiť na rýchle odstránenie prekážok pri prechode hraníc v medzinárodnej železničnej preprave pri zohľadnení osobitných verejných záujmov, ak za prekážky sú  zodpovedné štáty;
c)	bude prispievať k interoperabilite a technickej harmonizácii v oblasti železníc záväzným vyhlasovaním technických noriem a prijímaním jednotných technických predpisov; 
d)	vypracuje jednotný postup pre technické schvaľovanie železničného materiálu určeného na používanie v medzinárodnej preprave;
e)	bude kontrolovať uplatňovanie a vykonávanie všetkých právnych predpisov vypracovaných v rámci organizácie a ňou vyslovených odporúčaní;
f)	bude ďalej rozvíjať jednotné právne predpisy, pravidlá a postupy uvedené 
v písmenách a) až e) s prihliadnutím na právne, hospodárske a technické zmeny.

§ 2	Organizácia môže:
a)   v rámci cieľov uvedených v § 1 vypracovať ďalšie jednotné právne poriadky;
b)  vytvoriť rámec, v ktorom členské štáty môžu vypracovať ďalšie medzinárodné dohody s cieľom podpory, zlepšenia a uľahčenia medzinárodnej železničnej prepravy.

Článok 3
Medzinárodná spolupráca

§ 1	Členské štáty sa zaväzujú sústrediť medzinárodnú spoluprácu v oblasti železníc zásadne do organizácie, ak existuje súvislosť s úlohami, ktoré sú na ňu prenesené podľa článkov 2 a 4. Na dosiahnutie tohto cieľa prijmú členské štáty všetky potrebné a účinné opatrenia na prispôsobenie existujúcich multilaterálnych medzinárodných dohovorov, ktorých sú zmluvnými stranami, ak sa tieto  zmluvy a dohovory týkajú medzinárodnej spolupráce v oblasti železníc a ukladajú úlohy iným medzištátnym alebo neštátnym organizáciám, ktoré sa prekrývajú s úlohami organizácie.

§ 2	Záväzkami vyplývajúcimi z § 1 pre členské štáty, ktoré sú súčasne členmi európskych spoločenstiev alebo zmluvnými štátmi „Dohody o Európskom hospodárskom priestore“, nie sú dotknuté záväzky, ktorými sú viazané ako členovia európskych spoločenstiev alebo ako zmluvné štáty „Dohody o Európskom hospodárskom priestore“.

Článok 4
Preberanie a prenášanie úloh

§ 1	Na základe rozhodnutia Valného zhromaždenia môže organizácia v súlade s cieľmi uvedenými v článku 2 preberať úlohy, prostriedky a záväzky, ktoré sú na ňu prenesené 
z iných medzištátnych organizácií, na základe dohôd s týmito organizáciami.

§ 2	Na základe rozhodnutia Valného zhromaždenia môže organizácia prenášať úlohy, prostriedky a záväzky na iné medzištátne organizácie na základe dohôd s týmito organizáciami.

§ 3 	Organizácia môže so súhlasom Správneho výboru vykonávať všetky administratívne funkcie, ktoré súvisia  s jej cieľmi a ktoré boli na ňu prenesené z niektorého členského štátu. Výdavky organizácie, ktoré vzniknú z titulu plnenia týchto úloh, idú na ťarchu príslušného členského štátu.
Článok 5
Osobitné povinnosti členských štátov

§ 1	Členské štáty súhlasia s tým, že prijmú všetky vhodné opatrenia na uľahčenie 
a urýchlenie medzinárodnej železničnej prepravy. Na tento účel sa každý členský štát zaväzuje v rámci možností k:
a)	odstráneniu zbytočných postupov,
b)	zjednodušeniu a zjednoteniu potrebných formalít,
c)	zjednodušeniu hraničných kontrol.

§ 2	Členské štáty súhlasia s tým, že prispejú k dosiahnutiu podľa možnosti vysokej miery jednotnosti predpisov, noriem,  postupov a organizačných metód vzťahujúcich sa 
na železničné vozidlá, železničný personál, železničnú infraštruktúru a doplnkové služby.

§ 3	Členské štáty súhlasia s tým, že budú podporovať prijatie dohôd medzi prevádzkovateľmi infraštruktúry s cieľom optimalizácie medzinárodnej železničnej prepravy.

Článok 6
Jednotné právne predpisy

§ 1 	Pokiaľ sa nepodá alebo neuloží vyhlásenie alebo výhrada podľa článku 42 § 1 veta 1,  nachádzajú uplatnenie v medzinárodnej železničnej preprave a pri technickom  schvaľovaní železničného materiálu používaného v medzinárodnej železničnej preprave:
a)   „Jednotné právne predpisy pre zmluvu o medzinárodnej  železničnej preprave osôb (CIV)" tvoriace dodatok A k dohovoru,
b) 	„Jednotné právne predpisy pre zmluvu o medzinárodnej železničnej preprave tovaru (CIM)“ tvoriace dodatok B k dohovoru,
c) 	„Poriadok pre medzinárodnú železničnú prepravu nebezpečného tovaru (RID)“ tvoriaci dodatok C k dohovoru,
d) 	„Jednotné právne predpisy pre zmluvy o vzájomnom používaní vozňov 
v medzinárodnej  železničnej preprave (CUV)“ tvoriace dodatok D k dohovoru,
e) 	„Jednotné právne predpisy pre zmluvu o využívaní železničnej infraštruktúry 
v medzinárodnej  železničnej preprave (CUI)“ tvoriace dodatok E k dohovoru,
 f) 	„Jednotné právne predpisy pre záväzné vyhlasovanie technických noriem 
a prijímanie jednotných technických predpisov pre železničný materiál určený 
na medzinárodnú dopravu (APTU)” tvoriace dodatok F k dohovoru,
 g) 	„Jednotné právne predpisy pre technické schvaľovanie železničného materiálu používaného v medzinárodnej preprave (ATMF)”, tvoriace dodatok G k dohovoru,
h) 	ďalšie jednotné právne poriadky vypracované organizáciou podľa článku 2 § 2 písmeno a), ktoré sú taktiež súčasťou dodatkov k dohovoru.
§ 2 	Jednotné právne predpisy a právne poriadky uvedené  v § 1 tvoria neoddeliteľnú súčasť dohovoru.
Článok 7
Definícia pojmu „Dohovor“

V nasledovnom zahrňuje výraz „dohovor“ samotný dohovor, protokol uvedený v článku 1 § 4 a dodatky uvedené v článku 6, vrátane ich príloh.

 Hlava II
Spoločné ustanovenia

Článok 8
Vnútroštátne právo

§ 1	Pri výklade a uplatňovaní dohovoru treba prihliadať na charakter medzinárodného práva a nevyhnutnosť podpory jeho jednotnosti.

§ 2	Ak sa nemôže uplatniť žiadne z príslušných ustanovení dohovoru, platí vnútroštátne právo.

§ 3	Pod vnútroštátnym právom sa rozumie právo štátu, v ktorom oprávnená osoba uplatňuje svoj nárok, vrátane kolíznych noriem. 

Článok 9
Zúčtovacia jednotka

§ 1	Zúčtovacia jednotka uvedená v dodatkoch je „osobitné právo čerpania“, 
tak ako je definované Medzinárodným menovým fondom.

§ 2	Hodnota vnútroštátnej meny členského štátu, ktorý je súčasne členom Medzinárodného menového fondu, vyjadrená osobitným právom čerpania, sa určuje podľa prepočítacej metódy Medzinárodného menového fondu používanej na jeho vlastné operácie 
a transakcie.

§ 3	Hodnota vnútroštátnej meny členského štátu, ktorý nie je členom Medzinárodného menového fondu, vyjadrená osobitným právom čerpania, sa vypočítava spôsobom určeným týmto štátom. Tento výpočet musí mať v štátnej mene podľa možnosti  rovnakú reálnu hodnotu, aká by vyplynula z uplatnenia § 2.

§ 4	Vždy, keď dôjde k zmene metódy výpočtu alebo hodnoty vnútroštátnej meny vo vzťahu k zúčtovacej jednotke, oznámia členské štáty svoju metódu výpočtu podľa § 3 
alebo výsledok prepočtu podľa § 4 generálnemu tajomníkovi. Generálny tajomník dáva tieto oznámenia na vedomie ostatným členským štátom.

§ 5	Suma vyjadrená v zúčtovacej jednotke sa prepočíta na vnútroštátnu menu štátu povolaného súdu. Prepočet sa uskutoční podľa hodnoty príslušnej meny platnej 
v deň rozsudku alebo v deň dohodnutý stranami.

Článok 10
Doplňujúce ustanovenia

§ 1	Pri uplatňovaní CIV a CIM sa dva alebo viaceré členské štáty alebo dvaja alebo viacerí dopravcovia môžu dohodnúť na doplňujúcich ustanoveniach, ktoré sa nesmú odchyľovať od týchto jednotných právnych predpisov. 

§ 2	Doplňujúce ustanovenia podľa § 1 sa  zverejňujú a nadobúdajú platnosť formou zákonov alebo predpisov podľa vnútroštátneho práva každého štátu. Doplňujúce ustanovenia štátov a ich nadobudnutie platnosti sa oznamujú generálnemu tajomníkovi. Generálny tajomník dáva tieto oznámenia na vedomie ostatným členským štátom.

Článok 11
Procesná kaucia

Pri žalobách podľa CIV, CIM, CUV a CUI nemožno požadovať kauciu za vedenie právneho sporu.

Článok 12
Výkon rozsudkov
Zadržanie a zhabanie

§ 1 	Rozsudky a rozsudky pre omeškanie, ktoré vyniesol  príslušný súd na základe dohovoru a ktoré sa stali vykonateľnými podľa zákonov platných pre tento súd, sa stávajú vykonateľnými vo všetkých ostatných členských štátov, hneď ako sú v štáte, 
v ktorom sa má ich výkon uskutočniť, splnené predpísané formality. Dodatočné vecné preskúmanie  obsahu nie je  prípustné. Tieto ustanovenia platia tiež pre súdne zmiery.

§ 2 	§ 1 sa neuplatňuje na rozsudky vykonateľné iba dočasne a na rozsudky, ktoré ukladajú žalobcovi po zamietnutí jeho žaloby uhradiť okrem trovov sporu aj odškodnenie.

§ 3 	Ak má nejaký dopravno-prepravný podnik voči inému dopravno-prepravnému podniku, ktorý neprislúcha  tomu istému členskému štátu, pohľadávky z prepravy, na ktorú sa  uplatňujú CIV alebo CIM, môžu sa postihnúť zadržaním alebo zhabaním len na základe rozhodnutia súdov  členského štátu, ktorému podnik prislúcha a ktorý  je veriteľom pohľadávky, ktorá sa má zhabať.

§ 4	Zmluvné pohľadávky, na ktoré sa vzťahujú CUV alebo CUI, možno zadržať 
alebo zhabať len na základe rozhodnutia súdov členského štátu, ktorému podnik prislúcha a tento je veriteľom zhabanej pohľadávky. 

§ 5	Železničné koľajové vozidlá možno zadržať alebo zhabať v inom členskom štáte mimo sídla držiteľa len na základe rozhodnutia súdov tohto štátu. Výraz „držiteľ“ označuje toho, kto ako vlastník alebo iná oprávnená osoba trvalo hospodársky využíva železničné vozidlo ako prepravný prostriedok 

Hlava III
Štruktúra a činnosť

Článok 13
Orgány

§ 1 	Činnosť organizácie vykonávajú nasledovné orgány:
a)   	Valné zhromaždenie,
b) 	Správny výbor,
c) 	Revízny výbor,
d) 	Výbor znalcov na prepravu nebezpečného tovaru (ďalej len „Výbor znalcov RID“),
e) 	Výbor pre uľahčenie železničnej prepravy,
f) 	Výbor znalcov pre technické otázky,
g) 	generálny tajomník.

§ 2	Valné zhromaždenie môže ustanoviť ďalšie dočasné výbory pre osobitné úlohy.

§ 3	Pri stanovení uznášaniaschopnosti Valného zhromaždenia a výborov uvedených v § 1 písmeno c) až f) sa neprihliada na členské štáty bez hlasovacieho práva (článok 14 § 5, článok 26 § 7 alebo článok 40 § 4). 

§ 4	Na predsedníctvo Valného zhromaždenia, predsedníctvo Správneho výboru a funkciu generálneho tajomníka sa majú v zásade menovať príslušníci z rôznych členských štátov.

Článok 14
Valné zhromaždenie

§ 1	 Valné zhromaždenie tvoria všetky členské štáty.

§ 2	Valné zhromaždenie:
a)	vydáva vlastný rokovací poriadok,
b)	menuje členov Správneho výboru a za každého jeho člena jedného náhradného člena a určuje členský štát, ktorý vykonáva predsedníctvo (článok 15 § 1 až § 3),
c)	volí generálneho tajomníka (článok 21 § 2),
d)	vydáva smernice pre činnosť Správneho výboru a generálneho tajomníka,
e)	stanovuje na obdobie šiestich rokov najvyššiu sumu výdavkov organizácie na každé rozpočtové obdobie (článok 25); vydáva smernice o obmedzení výdavkov 
na obdobie najviac šiestich rokov,
f)	rozhoduje o preložení sídla organizácie (článok 1 § 2);
g)	rozhoduje o zavedení ďalších pracovných jazykov (článok 1 § 6);
h)	rozhoduje o preberaní ďalších úloh organizáciou (článok 4 § 1) a prenášaní úloh 
z organizácie na inú medzištátnu organizáciu (článok 4 § 2);
i)	rozhoduje o prípadnom zriadení dočasných výborov s osobitnými úlohami 
(článok 13 § 2);
j)	preveruje, či správanie sa niektorého štátu možno považovať za tichú výpoveď (článok 26 § 7);
k)	rozhoduje o poverení iného členského štátu ako sídelného štátu na vykonanie auditu (článok 27 § 1);
l)	rozhoduje o návrhoch na zmenu dohovoru (článok 33 § 2 a § 3);
m)	rozhoduje o podaných žiadostiach o prístup (článok 37 § 4);
n)	rozhoduje o podmienkach prístupu regionálnej organizácie pre hospodársku spoluprácu (článok 38 § 1);
o)	rozhoduje o podaných žiadostiach o pričlenenie (článok 39 § 1);
p)	rozhoduje o zrušení organizácie a prípadnom prenášaní jej úloh na inú medzištátnu organizáciu (článok 43);
q)	rozhoduje o ostatných otázkach, ktoré sú zaradené do programu rokovania.

§ 3 	Generálny tajomník zvoláva Valné zhromaždenie raz za tri  roky alebo na žiadosť jednej tretiny členských štátov alebo na návrh Správneho výboru, ako aj  v prípadoch uvedených v článku 33 § 2 a 3 a v článku 37  § 4. Členským štátom zašle najneskôr tri mesiace pred otvorením rokovania  návrh programu rokovania podľa podmienok stanovených v rokovacom poriadku podľa § 2 písmeno a).

§ 4 	Valné zhromaždenie je uznášaniaschopné, ak je zastúpená jednoduchá väčšina členských štátov. Členský štát sa môže dať zastupovať iným členským štátom; 
jeden štát však nesmie  zastupovať viac než dva iné štáty.

§ 5	Pri rozhodnutiach Valného zhromaždenia o zmenách dodatkov dohovoru nemajú členské štáty, ktoré podali vyhlásenie k predmetnému dodatku podľa článku 42 § 1 prvá veta, hlasovacie právo. 

§ 6 	Valné zhromaždenie prijíma svoje uznesenia jednoduchou väčšinou hlasov členských štátov zastúpených pri hlasovaní. V prípadoch  podľa § 2 písmeno e), f), g), h), l) a p), ako aj v prípade podľa článku 34 § 6 sa však vyžaduje dvojtretinová väčšina. V prípade podľa § 2 písmeno l) je dvojtretinová väčšina potrebná len vtedy, ak ide o návrhy 
na zmenu samotného dohovoru, s výnimkou článku  9 a článku 27 § 2 až § 5 a návrhy na zmeny protokolu uvedeného v článku 1 § 4.

§ 7  	So súhlasom väčšiny členských štátov pozýva generálny tajomník na zasadaní 
Valného zhromaždenia s poradným hlasom taktiež:
 a) 	štáty, ktoré nie sú členmi organizácie,
 b) 	medzinárodné organizácie a zväzy, zodpovedné za otázky týkajúce sa činnosti organizácie alebo zaoberajúce sa otázkami, ktoré sú zaradené do programu 
rokovania.

Článok 15
Správny výbor

§ 1 	Správny výbor tvorí jedna tretina členských štátov.

§ 2	Členovia výboru, náhradní členovia za každého jeho člena a príslušný členský štát, ktorý vedie predsedníctvo, sa menujú na tri roky. Zloženie výboru sa ustanovuje 
na každé úradné  obdobie, najmä s prihliadnutím na primerané geografické rozdelenie. Ak sa počas úradného obdobia stane členom výboru náhradný člen, ustanovuje sa 
na nasledujúce úradné obdobie za člena výboru. 

§ 3	Ak sa uvoľní miesto alebo ak sa zruší hlasovacie právo člena výboru alebo ak sa člen nezúčastní na dvoch po sebe idúcich rokovaniach výboru a dá sa zastupovať podľa § 6 iným členom, vykonáva jeho funkciu do skončenia úradného obdobia náhradný člen menovaný Valným zhromaždením.

§ 4	Odhliadnuc od prípadu uvedeného v § 3 nesmie byť členský štát členom výboru dlhšie ako dve celé po sebe nasledujúce úradné obdobia.

§ 5	Výbor:
a) 	vydáva svoj rokovací poriadok;
b) 	uzatvára dohodu o sídle;
c) 	vydáva personálny štatút pre zamestnancov organizácie;
d) 	menuje vyšších zamestnancov organizácie s prihliadnutím na spôsobilosť žiadateľov a na primerané geografické rozdelenie;
e) 	zostavuje poriadok pre vedenie účtovníctva organizácie,
f) 	schvaľuje pracovný program, rozpočet, správu o činnosti a záverečný účet organizácie,
g)	stanovuje na základe schváleného záverečného účtu konečný príspevok, ktorý platia členské štáty podľa článku 26 za dva uplynulé kalendárne roky a výšku zálohovej platby za bežný a nasledujúci kalendárny rok podľa ustanovenia článku 26 § 5,
h)	stanovuje, ktoré úlohy organizácie sa týkajú všetkých alebo len niektorých členských štátov a aké výdavky v dôsledku toho znášajú tieto členské štáty (článok 26 § 4),
i)	stanovuje sumu osobitných platieb (článok 26 § 11),
j)	dáva osobitné príkazy pre audítora,
k) 	odsúhlasuje prevzatie administratívnych úloh organizáciou (článok 4 § 3) 
a stanovuje osobitné  príspevky, ktoré má zaplatiť príslušný členský štát,
l) 	oznamuje členským štátom správu o činnosti, ročný záverečný účet a svoje uznesenia a odporúčania,
m) 	vypracováva správu o činnosti, robí návrhy na nové  menovanie členov výboru 
a oznamuje to členským štátom najneskôr dva mesiace pred otvorením rokovania  Valného zhromaždenia, ktoré schvaľuje jeho zloženie (článok 14 § 2 písmeno b)), 
n)	kontroluje činnosť generálneho tajomníka,
o) 	kontroluje odborné uplatňovanie dohovoru a  realizáciu uznesení prijatých  inými orgánmi generálnym s tajomníkom;  za týmto účelom môže výbor urobiť nevyhnutné opatrenia na zlepšenie uplatňovania dohovoru a týchto uznesení,
p) 	posudzuje otázky, ktoré sa môžu týkať činnosti organizácie, a ktoré mu predložil niektorý z členských členský štátov alebo generálny tajomník,
q) 	rozhoduje o sporoch medzi členským štátom a generálnym tajomníkom týkajúcich sa jeho funkcií ako depozitára  (článok 36 § 2),
r) 	rozhoduje o návrhoch na pozastavenie členstva  (článok 40). 

§ 6 	Výbor je uznášaniaschopný, ak sú zastúpené dve tretiny jeho členov. Jeden člen sa môže dať zastupovať iným členom; jeden člen však nemôže zastupovať viac 
ako jedného iného člena.

§ 7 	Výbor prijíma svoje uznesenia jednoduchou väčšinou hlasov členských štátov zastúpených na hlasovaní.

§ 8 	Pokiaľ nerozhodne inak, výbor sa schádza v sídle organizácie. Protokoly  zo zasadaní sa zasielajú všetkým členským štátom.

§ 9	Predseda výboru
a)	zvoláva výbor najmenej raz za rok alebo ho zvoláva na žiadosť štyroch členov výboru alebo generálneho tajomníka;
b)	zasiela členom výboru návrh programu rokovania;
c)	v medziach a za podmienok stanovených v rokovacom poriadku výboru rokuje 
o naliehavých otázkach, ktoré sa vyskytnú medzi zasadaniami;
d)	podpisuje dohodu o sídle uvedenú v § 5 písmeno b).

§ 10	Výbor môže v rámci vlastných právomocí poveriť predsedu vykonávaním určitých osobitných úloh.

Článok 16
Ostatné výbory

§ 1	Výbory uvedené v článku 13 § 1 písmeno c) až f) a § 2 sú zásadne zložené zo všetkých členských štátov. Ak sa Revízny výbor, Výbor znalcov RID alebo Výbor znalcov 
pre technické otázky zaoberá v rámci svojich kompetencií zmenami dodatkov 
k dohovoru a rozhoduje o nich, nie sú členské štáty, ktoré podali vyhlásenie k príslušným dodatkom podľa článku 42 § 1 prvá veta, členmi príslušného výboru.

§ 2	Generálny tajomník zvoláva výbory sám alebo na žiadosť piatich členských štátov 
alebo Správneho výboru. Generálny tajomník oznamuje členským štátom najneskôr 
dva mesiace pred začiatkom zasadania návrh programu rokovania.

§ 3 	Členský štát sa môže dať zastúpiť iným členským štátom, jeden štát však nesmie zastupovať viac než dva iné  štáty.

§ 4 	Každý zastúpený členský štát disponuje jedným hlasom. Návrh je prijatý, ak počet hlasov za:
a) 	sa rovná aspoň jednej tretine hlasov členských štátov zastúpených na hlasovaní;
b) 	je väčší než počet hlasov proti.

§ 5	Na pozvanie generálneho tajomníka, vydaného so súhlasom väčšiny členských štátov, 
sa môžu zúčastniť na rokovaniach výborov s poradným hlasom aj
a)	štáty, ktoré nie sú členmi organizácie;
b)	členské štáty, ktoré nie sú členmi príslušného výboru;
c)	medzinárodné organizácie a zväzy, ktoré sú kompetentné pre otázky týkajúce sa  činnosti organizácie alebo otázky, ktoré sú zaradené do  programu rokovania.

§ 6 	Výbory volia pre každé rokovanie alebo určité časové obdobie predsedu a jedného alebo viacerých podpredsedov.

§ 7 	Porady sa konajú v pracovných jazykoch. Podstatný obsah vystúpení prednesených počas rokovania v niektorom z pracovných jazykov sa preloží do ostatných  pracovných  jazykov; návrhy a uznesenia sa prekladajú v plnom znení.

§ 8 	Protokoly obsahujú stručný obsah rokovaní. Návrhy  a uznesenia sa zapisujú v plnom znení. Čo sa týka uznesení, rozhodujúce je francúzske znenie. Protokoly sa zasielajú všetkým členským štátom.

§ 9 	Výbory môžu na prerokovanie určitých otázok zriadiť pracovné skupiny.

§ 10 	Výbory vydávajú svoje rokovacie poriadky.

Článok 17
Revízny výbor

§ 1	Revízny výbor:
a)	rozhoduje podľa článku 33 § 4 o návrhoch na zmenu dohovoru;
b)	skúma návrhy, ktoré sa podľa článku 33 § 2 predkladajú na rozhodnutie Valnému zhromaždeniu.

§ 2 	Revízny výbor je uznášaniaschopný (článok 13 § 3), ak je zastúpená jednoduchá väčšina členských štátov.

Článok 18
Výbor znalcov RID

§ 1	Výbor znalcov RID rozhoduje podľa článku 33 § 5 o návrhoch na zmenu dohovoru.

§ 2 	Výbor znalcov RID je uznášaniaschopný (článok 13 § 3), ak je zastúpená  jedna tretina členských štátov.

Článok 19
Výbor znalcov pre uľahčenie v železničnej preprave 

§ 1 	Výbor znalcov pre uľahčenie v železničnej preprave:
a) 	sa zaoberá všetkými otázkami uľahčenia prekračovania hraníc v medzinárodnej železničnej preprave;
 b) 	odporúča štandardy, normy, metódy, postupy a praktiky  týkajúce sa uľahčení 
v medzinárodnej železničnej preprave.

§ 2 	Výbor znalcov pre uľahčenie v železničnej preprave je uznášaniaschopný (článok 13 § 3), ak je  zastúpená jedna tretina členských štátov.

Článok 20
Výbor znalcov pre technické otázky

§ 1	Výbor znalcov pre technické otázky:
a)	rozhoduje o záväznom vyhlásení technickej normy pre železničný materiál určený na používanie v medzinárodnej preprave podľa článku 5  APTU;
b)	rozhoduje o prijatí jednotného technického predpisu pre stavbu, prevádzku, údržbu alebo pre postup vzťahujúci sa na železničný materiál určený na používanie v medzinárodnej preprave podľa článku 6  APTU;
c)	sleduje uplatňovanie technických noriem a jednotných technických predpisov 
pre železničný materiál určený na používanie v medzinárodnej železničnej preprave a skúma ich ďalší vývoj z hľadiska vyhlásenia ich záväznosti alebo prijatia podľa ustanovení článkov 5 a 6  APTU;
d)	rozhoduje podľa článku 33 § 6 o návrhoch na zmenu dohovoru;
e)	zaoberá sa všetkými ostatnými záležitosťami, ktoré mu boli pridelené 
na prerokovanie podľa  APTU a  ATMF. 

§ 2	Výbor znalcov pre technické otázky je uznášaniaschopný (článok 13 § 3), 
ak je zastúpená polovica členských štátov v zmysle článku 16 § 1. Pri prijímaní uznesení o ustanoveniach príloh APTU nemajú hlasovacie právo členské štáty, 
ktoré podali námietku voči dotknutým ustanoveniam podľa článku 35 § 4, alebo podali vyhlásenie podľa článku 9 § 1  APTU.

§ 3	Výbor znalcov pre technické otázky môže buď vyhlasovať záväzné technické normy alebo prijímať jednotné technické predpisy alebo odmietať vyhlásenie o ich záväznosti alebo prijatí; v žiadnom prípade ich nemôže meniť.

Článok 21
Generálny tajomník

§ 1 	Generálny tajomník zabezpečuje záležitosti sekretariátu organizácie. 

§ 2 	Generálny tajomník je menovaný Valným zhromaždením na obdobie troch rokov  
a môže byť maximálne dvakrát znovuzvolený.

§ 3  	Generálny tajomník je povinný najmä:
a)	plniť úlohy depozitára (článok 36);
b)	zastupovať organizáciu navonok;
c)	oznamovať členským štátom uznesenia prijaté Valným zhromaždením a výbormi  (článok 34 § 1, článok 35 § 1);
d)	vykonávať úlohy, ktoré mu boli prenesené z iných  orgánov organizácie;
e)	pripravovať návrhy členských štátov na zmenu dohovoru  na prerokovanie, pričom prípadne môžu byť prizvaní znalci;
f)	zvolávať Valné zhromaždenie a ostatné výbory (článok 14 § 3, článok 16 § 2);
g)	zasielať včas členským štátom potrebné dokumenty na rokovania rôznych orgánov;
h)	vypracovávať pracovný program, rozpočet a správu o činnosti organizácie 
a predkladať ich Správnemu výboru na schválenie (článok 25);
i)	spravovať financie organizácie v rámci schváleného rozpočtu;
j)	pokúsiť sa na požiadanie niektorej zo zúčastnených  strán ponukou svojich dobrých služieb urovnať spory medzi nimi o výklade alebo uplatňovaní dohovoru;
k)	vydávať na požiadanie všetkých zúčastnených strán znalecké  posudky pri  sporoch o výklade alebo uplatňovaní dohovoru;
l)	plniť úlohy, ktoré mu boli pridelené podľa Hlavy V;
m)	prijímať oznámenia členských štátov, medzinárodných organizácií a zväzov uvedených v článku 16 § 5 a podnikov zúčastnených na medzinárodnej železničnej preprave (dopravcov, prevádzkovateľov infraštruktúry atď.) a prípadne ich dávať na vedomie iným členským štátom, medzinárodným organizáciám, zväzom 
a podnikom;
n)	viesť personál organizácie;
o)	oznamovať včas členským štátom uvoľnenie služobného postu v organizácii;
p)	aktualizovať a zverejňovať zoznamy liniek uvedených v článku 24.

§ 4	Generálny tajomník môže predkladať vlastné návrhy na zmenu dohovoru.

Článok 22
Personál organizácie

Práva a povinnosti personálu organizácie vyplývajú z personálneho štatútu vydaného Správnym výborom podľa článku 15 § 5 písmeno c).
Článok 23
Časopis

§ 1	Organizácia vydáva časopis, ktorý obsahuje úradné oznámenia potrebné a účelné 
na uplatňovanie dohovoru, ako aj služobné oznámenia.

§ 2	V časopise možno prípadne uverejňovať oznámenia, ktoré na základe dohovoru 
má povinnosť vykonať generálny tajomník.

Článok 24
Zoznamy liniek

§ 1	Námorné linky alebo linky po vnútrozemských vodách uvedené v článku 1  CIV 
a  CIM, na ktorých sa na základe jednej prepravnej zmluvy   vykonávajú doplnkové prepravy k železničnej preprave, sú uvedené v dvoch zoznamoch:
a)	zoznam námorných liniek alebo liniek po vnútrozemských vodách CIV,
b)	zoznam námorných liniek alebo liniek po vnútrozemských vodách CIM.

§ 2	Železničné trate členského štátu, ktorý podal výhradu podľa článku 1 § 6  CIV 
alebo podľa článku 1 § 6  CIM, sa v súlade s touto výhradou zapíšu do dvoch zoznamov:
a)	zoznamu železničných tratí CIV;
b)	zoznamu železničných tratí CIM.

§ 3  	Členské štáty zasielajú svoje oznámenia ohľadne zápisu alebo škrtnutia liniek 
a železničných tratí podľa § 1 a § 2 generálnemu tajomníkovi. Pokiaľ námorné linky alebo linky po vnútrozemských vodách, uvedené v § 1 spájajú členské štáty, sú zapísané len so  súhlasom týchto štátov; pre škrtnutie takejto linky  stačí oznámenie niektorého 
z týchto štátov.

§ 4 	Generálny tajomník oznamuje všetkým členským štátom vytvorenie alebo zrušenie linky alebo železničnej trate.

§ 5	Prepravy po námorných linkách alebo po linkách po vnútrozemských vodách podľa § 1 a prepravy po železničných tratiach podľa § 2 podliehajú dohovoru po uplynutí jedného mesiaca odo dňa oznámenia generálneho tajomníka o ich zapísaní. Tieto prepravy nepodliehajú dohovoru po uplynutí troch mesiacov odo dňa oznámenia generálneho tajomníka o vyškrtnutí, s výnimkou už začatej prepravy, ktorá sa musí dokončiť.

Hlava IV
Financie

Článok 25
Pracovný program
Rozpočet
Účtovná uzávierka
Správa o činnosti

§ 1	Pracovný program, rozpočet a účtovná uzávierka organizácie zahŕňa vždy obdobie dvoch kalendárnych rokov.

§ 2	Organizácia vydáva správu o činnosti najmenej každé dva roky.

§ 3	Výšku výdavkov organizácie určuje Správny výbor na návrh generálneho tajomníka 
na každé rozpočtové obdobie.

Článok 26
Financovanie výdavkov

§ 1	S výnimkou §2 až § 4 znášajú členské štáty výdavky organizácie nekryté inými príjmami dvoma pätinami podľa príspevkového kľúča organizácie spojených národov, troma pätinami podľa celkovej dĺžky železničnej infraštruktúry, ako aj námorných liniek a liniek na vnútrozemských vodách zapísaných podľa článku 24 § 1. 
Z námorných liniek a liniek po vnútrozemských vodách sa počíta len polovica dĺžky.

§ 2	Ak členský štát podá námietku podľa článku 1 § 6  CIV alebo podľa článku 1 § 6  CIM, jeho príspevok sa stanoví takto:
a)	namiesto celej dĺžky železničnej infraštruktúry na území členského štátu sa berie 
do úvahy len dĺžka železničných tratí zapísaných podľa článku 24 § 2;
b)	časť príspevku podľa kľúča organizácie spojených národov sa vypočíta len 
ako podiel pomeru dĺžok liniek zapísaných podľa článku 24 § 1 a § 2 
alebo železničných tratí k celkovej dĺžke železničnej infraštruktúry na území členského štátu, vrátane dĺžky liniek zapísaných podľa článku 24 § 1; v žiadnom prípade nesmie byť nižšia ako 0,01 percenta.

§ 3	Každý členský štát platí najmenej 0,25 percent a najviac 15 percent príspevkov.

§ 4	Správny výbor stanovuje, ktoré úlohy organizácie:
a)		sa vzťahujú rovnakým spôsobom na všetky členské štáty a ktoré výdavky znášajú všetky členské štáty podľa kľúča uvedeného v § 1;
b)		sa vzťahujú len na časť členských štátov a ktoré výdavky znášajú tieto členské štáty podľa rovnakého kľúča.
	Primerane platí § 3. Článok 4 § 3 zostáva nedotknutý. 

§ 5	Príspevky členských štátov na výdavky organizácie sa platia formou preddavku v dvoch splátkach najneskôr do 31. októbra každého roku v dvojročnom rozpočtovom období. Výška preddavkov sa stanoví na základe konečných zaplatených príspevkov 
za oba predchádzajúce roky.

§ 6	Spolu so zaslaním správy o činnosti a účtovnej uzávierky oznamuje generálny tajomník členským štátom konečnú výšku príspevku za oba uplynulé kalendárne roky a výšku preddavku na oba nasledujúce kalendárne roky.

§ 7 	Po 31. decembri roku, v ktorom oznámi generálny tajomník podľa § 6, sa dlžný príspevok za uplynulý kalendárny rok úročí ročne piatimi  percentami. Ak nezaplatí členský štát svoj príspevok do jedného roka po tomto termíne, je jeho  hlasovacie právo prerušené, až kým nesplní svoju platobnú povinnosť. Po uplynutí ďalšej lehoty dvoch rokov preskúma Valné zhromaždenie, či postoj tohto štátu treba považovať za tichú výpoveď dohovoru, pričom sa prípadne  stanoví dátum platnosti výpovede.

§ 8	V prípade výpovede podľa § 7 alebo podľa článku 41, a v prípade prerušenia hlasovacieho práva podľa článku 40 § 4 písmeno b) zostávajú splatné  príspevky dlžné.

§ 9	Nezaplatené príspevky  sa pokryjú z prostriedkov organizácie.

§ 10	Členský štát, ktorý vypovedal dohovor, sa môže formou prístupu znovu stať 
jeho členským štátom za predpokladu, že zaplatil dlžné príspevky.

§ 11	Organizácia uplatňuje náhradu na pokrytie osobitných  výdavkov vyplývajúcich 
z činností podľa článku 21 § 3  písmeno j) až l). V prípadoch článku 21 § 3 písmeno j)  a k) túto čiastku určuje Správny výbor na návrh generálneho tajomníka; v prípade článku 21 § 3 písmeno l)  sa uplatňuje článok 31 § 3.

Článok 27
Audit

§ 1   	Pokiaľ Valné zhromaždenie podľa článku 14 § 2 písmeno k)  nerozhodne inak, vykonáva audit vláda štátu sídla organizácie podľa ustanovení tohto článku, s výhradou osobitných pokynov Správneho výboru v súlade s poriadkom pre vedenie  účtovníctva organizácie (článok 15 § 5 písmeno e)).

§ 2	Audítor kontroluje účty organizácie vrátane všetkých poručníckych fondov 
a osobitných účtov, pokiaľ to považuje za potrebné, aby sa presvedčil, či
a)	finančné výkazy zodpovedajú obchodným knihám a spisom organizácie;
b)	finančné operácie týkajúce sa výkazov, boli vykonané v súlade s pravidlami 
a predpismi, rozpočtovými pravidlami a inými smernicami organizácie;
c)	hodnoty a hotovosť, ktoré sú uložené v banke alebo v pokladni, boli kontrolované buď na základe priamych  dokladov uschovávateľa alebo boli skutočne spočítané;
d)	vnútorné kontroly vrátane vnútorného  auditu sú primerané;
e)	všetky prvky aktív a pasív a všetky prebytky a schodky boli zaúčtované postupom, ktorý považuje za  uspokojivý.

§ 3	Audítor má kedykoľvek voľný prístup ku všetkým obchodným knihám, spisom, účtovným dokladom a ostatným informáciám, ktoré  považuje za potrebné.

§ 4	Vo svojej správe o finančných operáciách uvedie audítor
a)	spôsob a rozsah kontroly,  ktorú vykonal;
b)	skutočnosti, ktoré sa týkajú úplnosti alebo presnosti účtov, prípadne vrátane:
1)	informácií potrebných na správnu interpretáciu  a posúdenie účtov;
2)	každej sumy, ktorá sa mala vybrať, avšak  nebola zahrnutá do účtu;
3)	každej čiastky, ktorá bola predmetom bežnej alebo podmienenej výdavkovej povinnosti a ktorá nebola  zaúčtovaná alebo zohľadnená vo finančných výkazoch;
4)	výdavkov,  pre ktoré neboli predložené dostatočné  doklady;
5)	výroku, či sú účtovné knihy vedené náležitou formou; treba uviesť prípady, 
v ktorých sa vyhotovenie finančných výkazov odchyľuje od všeobecne  uznávaných účtovných princípov.
c)	ostatné otázky, na ktoré treba upozorniť Správny  výbor, napríklad:
1)	prípady podvodu alebo podozrenia z podvodu;
2)	plytvanie fondmi,  alebo nepovolené využívanie fondov  alebo iných pohľadávok organizácie (aj keď účty,  ktorých sa takéto operácie týkajú, 
boli vedené podľa predpisu);
3)	výdavky, pri ktorých existuje nebezpečenstvo, že  by pre organizáciu dodatočne mohli spôsobiť značné výdavky;
4)	každý všeobecný alebo osobitný nedostatok systému  kontroly príjmov 
a výdavkov alebo dodávok a materiálu;
5)	výdavky, ktoré nezodpovedajú zámerom Správneho výboru vzhľadom 
na riadne plánované prevody v rámci rozpočtu;
6)	prekročenie úverov, vzhľadom na zmeny, ktoré vyplývajú z prevodov, 
ktoré sú riadne plánované v rámci rozpočtu;
7)	výdavky, ktoré nezodpovedajú príslušným splnomocneniam;
d)	presnosť alebo nepresnosť účtov týkajúcich sa dodávok  a materiálu, vystavených po inventúre a kontrole kníh.
Okrem toho môže správa poukázať na operácie, ktoré boli  zaúčtované v priebehu niektorého z predchádzajúcich rozpočtových období a o ktorých existujú nové informácie, alebo na operácie,  ktoré treba vykonať v priebehu niektorého z neskorších rozpočtových období a o ktorých je potrebné vopred informovať Správny výbor.

§ 5	Audítor oznamuje Správnemu výboru a generálnemu tajomníkovi zistenia v súvislosti 
s auditom. Okrem toho môže  podať akýkoľvek komentár, ktorý považuje za vhodný vzhľadom na finančnú  správu generálneho tajomníka.

Hlava V
Zmierovacie konanie

Článok 28
Príslušnosť

§ 1	Spory medzi členskými štátmi o výklade alebo uplatňovaní tohto dohovoru a spory medzi členskými štátmi a organizáciou o výklade alebo uplatňovaní „Protokolu 
o výsadách a imunitách“ možno na žiadosť niektorej zo strán predložiť zmierovaciemu súdu. Strany určia podľa slobodného zváženia zloženie zmierovacieho súdu a postup 
pri zmierovacom konaní.

§ 2	Ostatné spory o výklade alebo uplatňovaní tohto dohovoru alebo ostatných dohôd vypracovaných podľa článku  2 § 2 v rámci organizácie možno predložiť so súhlasom  zúčastnených strán zmierovaciemu súdu, pokiaľ neboli urovnané zmierom 
alebo rozhodnutím riadnych súdov. Pre  zloženie zmierovacieho súdu a postup 
pri zmierovacom konaní platia články 29 až 32.

§ 3	Každý štát, ktorý podá žiadosť o pristúpenie k dohovoru, si môže vyhradiť právo neuplatniť § 1 a § 2 alebo ich uplatniť čiastočne.

§ 4	Každý štát, ktorý podal výhradu podľa § 3, ju môže kedykoľvek odvolať oznámením depozitárovi. Odvolanie nadobudne platnosť jeden mesiac odo dňa, v ktorom depozitár informoval o tejto skutočnosti členské štáty.

Článok 29
Zmluva o zmieri, súdna kancelária

§ 1	Strany uzatvárajú zmluvu o zmieri, ktorá stanovuje najmä:
a)	predmet sporu;
b)	zloženie súdu a lehotu na menovanie jedného alebo  viacerých zmierovacích sudcov;
c)	miesto dohodnuté ako sídlo súdu.
Zmluva o zmieri musí byť oznámená generálnemu tajomníkovi,  ktorý vykonáva úlohy súdnej kancelárie.

Článok 30
Zmierovací sudcovia

§ 1	Generálny tajomník zostavuje a aktualizuje zoznam zmierovacích sudcov. Každý členský štát môže dať zapísať do zoznamu zmierovacích sudcov dvoch svojich štátnych príslušníkov.

§ 2	Zmierovací súd je zložený podľa zmluvy o zmieri z jedného, troch, alebo piatich zmierovacích sudcov. Zmierovací  sudcovia sa volia z osôb zapísaných do zoznamu  podľa § 1. Ak však zmluva o zmieri predpokladá piatich zmierovacích sudcov, 
môže každá zo strán zvoliť jedného zmierovacieho sudcu, ktorý nie je zapísaný 
v zozname. Ak  zmluva o zmieri predpokladá jedného samostatného zmierovacieho sudcu, zvolí sa vzájomnou dohodou strán. Ak zmluva o zmieri predpokladá 
troch alebo piatich zmierovacích sudcov, zvolí každá strana vždy jedného alebo dvoch zmierovacích sudcov; títo určia po vzájomnej dohode tretieho alebo piateho zmierovacieho sudcu, ktorý predsedá zmierovaciemu súdu. Ak sa strany nedohodnú 
na určení jediného zmierovacieho sudcu, alebo ak sa zvolení zmierovací sudcovia nedohodnú na určení tretieho alebo piateho zmierovacieho sudcu, určí ho generálny  tajomníka.

§ 3 	Pokiaľ strany nemajú rovnakú štátnu príslušnosť, musí mať samostatný zmierovací sudca, tretí alebo piaty zmierovací sudca inú štátnu príslušnosť, než majú strany.

§ 4	Účasť tretej strany v prípade sporu nemá vplyv na zloženie zmierovacieho súdu.

Článok 31
Konanie, výdavky

§ 1	Zmierovací súd vedie konanie najmä s ohľadom na nasledovné ustanovenia:
a)	skúma a posudzuje spor na základe prednesu strán bez toho, aby bol pri rozhodovaní o právnych  otázkach viazaný  výkladom strán;
b)	nemôže prisúdiť nič viac alebo nič iné, než žalobca  požaduje a nič menej, 
než obžalovaný uznal ako svoj dlh;
c)	zmierovací súd sformuluje zmierovací výrok s príslušným odôvodnením 
a zašle ho stranám prostredníctvom generálneho tajomníka;
d)	zmierovací výrok je konečne platný, ak sa neuplatní iné ustanovenie záväzného práva v mieste, kde má zmierovací súd svoje sídlo a ak sa strany nedohodnú opačne.

§ 2	Honoráre zmierovacích sudcov určí generálny tajomník.

§ 3	Zmierovací výrok určí poplatky a výdavky a ustanovuje, v akom pomere sa honoráre zmierovacích  sudcov rozdeľujú medzi strany.

Článok 32
Premlčanie, vykonateľnosť

§ 1	Začatie zmierovacieho konania má na prerušenie premlčania rovnaký účinok, 
aký sa predpokladá podľa uplatňovaného materiálneho práva na podanie žaloby 
pred riadnym súdom.

§ 2	Zmierovací výrok zmierovacieho súdu sa stáva vykonateľným voči dopravno-prepravným podnikom a užívateľom v každom členskom štáte,  hneď ako sú v štáte, 
kde sa výkon má uskutočniť, splnené predpísané formality. Vecné preskúmanie obsahu nie je prípustné.
Hlava VI
Zmena dohovoru

Článok 33
Príslušnosť

§ 1	Generálny tajomník bezodkladne informuje členské štáty s návrhmi na zmenu dohovoru, ktoré mu zaslali členské štáty, alebo ktoré sám vypracoval.

§ 2	Valné zhromaždenie rozhoduje o návrhoch na zmenu ustanovení dohovoru, pokiaľ 
v § 4 až 6 nie je stanovené inak.

§ 3 	Ak je Valnému zhromaždeniu predložený návrh na zmenu,  môže s väčšinou hlasov uvedenou v článku 14 § 6 určiť, že tento  návrh bezprostredne súvisí s jedným 
alebo viacerými základnými ustanoveniami dodatkov dohovoru. V takom prípade 
je Valné zhromaždenie príslušné aj pre rozhodnutie o zmene týchto ustanovení 
alebo príslušných ustanovení dodatkov.

§ 4 	S výhradou rozhodnutia Valného zhromaždenia podľa § 3 prvá veta rozhoduje Revízny výbor o návrhoch na zmenu:
a)	článkov 9 a 27 § 2 až § 5;
b)	CIV, s výnimkou článkov 1, 2, 5, 6, 16, 26 až  39, 41 až 53 a 56 až 60;
c)	CIM, s výnimkou článkov 1, 5, 6 § 1 a § 2, článkov 8, 12, 13 § 2, článkov 14, 15 § 2 a § 3, článku 19 §6 a §7 a článkov 23 až 27, 30 až 33, 36 až 41 a 44 až 48; 
d)	CUV, s výnimkou článkov 1, 4, 5 a 7 až 12;
a)	CUI, s výnimkou článkov 1, 2, 4, 8 až 15, 17 až 19, 21, 23 až 25;
f)	APTU, s výnimkou článkov 1, 3 a 9 až 11 a príloh k týmto jednotným právnym predpisom;
g)	ATMF, s výnimkou článkov 1, 3 a 9.
Ak sa návrhy na zmenu podľa písmen a) až g) predložia Revíznemu výboru, 
môže tretina štátov zastúpených vo výbore požiadať, aby sa tieto návrhy predložili 
na rozhodnutie Valnému zhromaždeniu.

§ 5	Výbor znalcov RID rozhoduje o návrhoch na zmenu „Poriadku pre medzinárodnú železničnú prepravu nebezpečného tovaru (RID)“. Ak sa návrhy predložia Výboru znalcov RID, môže tretina štátov zastúpených vo výbore požiadať, aby sa predložili 
na rozhodnutie Valnému zhromaždeniu.

§ 6	Výbor znalcov pre technické otázky rozhoduje o návrhoch na zmenu príloh  APTU. 
Ak sa návrhy predložia Výboru znalcov pre technické otázky, môže tretina štátov zastúpených vo výbore požiadať, aby sa predložili na rozhodnutie Valnému zhromaždeniu.

Článok 34
Uznesenia Valného zhromaždenia

§ 1	Zmeny dohovoru prijaté uznesením Valného zhromaždenia oznámi generálny tajomník členským štátom.

§ 2	Zmeny samotného dohovoru prijaté Valným zhromaždením nadobúdajú platnosť 
pre všetky členské štáty po dvanástich mesiacoch od ich schválenia dvoma tretinami členských štátov, s výnimkou tých členských štátov,  ktoré pred nadobudnutím platnosti zmien vyhlásili, že s nimi nesúhlasia.

§ 3	Zmeny dodatkov k dohovoru prijaté Valným zhromaždením nadobudnú platnosť 
pre všetky členské štáty po dvanástich mesiacoch od ich schválenia polovicou členských štátov,  ktoré nepodali vyhlásenie podľa článku 42 § 1 prvá veta, s výnimkou tých členských štátov, ktoré pred nadobudnutím platnosti vyhlásili, že s nimi nesúhlasia  a členských štátov, ktoré podali vyhlásenie podľa článku 42 § 1 prvá veta.

§ 4	Členské štáty zasielajú generálnemu tajomníka i oznámenia o schválení zmien dohovoru prijatých Valným zhromaždením a vyhlásenia, podľa ktorých s týmito zmenami nesúhlasia. Generálny tajomník informuje o tejto skutočnosti ostatné členské štáty.

§ 5	Lehota uvedená v § 2 a v § 3 sa počíta odo dňa oznámenia generálneho tajomníka 
o splnení podmienok pre nadobudnutie platnosti zmien.

§ 6	Valné zhromaždenie môže pri rozhodovaní o zmene stanoviť, že zmena je taká významná, že pre každý členský štát, ktorý podá vyhlásenie podľa § 2 alebo § 3 
a ak  tento neschváli zmenu v priebehu osemnástich mesiacov od nadobudnutia 
jej platnosti, ukončí sa jeho členstvo v organizácii po uplynutí tejto lehoty.

§ 7	Ak sa uznesenia Valného zhromaždenia vzťahujú na zmeny dodatkov k dohovoru, neuplatňuje sa odo dňa nadobudnutia ich platnosti príslušný dodatok ako celok 
v preprave s členskými štátmi a medzi nimi, ktoré podľa § 3 podali včas námietku proti týmto uzneseniam. Generálny tajomník oznamuje toto neuplatňovanie členským štátom; stráca platnosť po uplynutí jedného mesiaca odo dňa, v ktorom oznámil generálny tajomník stiahnutie tejto námietky ostatným členským štátom.

Článok 35
Uznesenia výborov

§ 1	Zmeny dohovoru prijaté uznesením výborov oznamuje generálny tajomník členským štátom.

§ 2	Zmeny samotného dohovoru prijaté Revíznym výborom nadobúdajú platnosť 
pre všetky členské štáty prvým dňom dvanásteho mesiaca nasledujúceho po mesiaci, 
v ktorom ich generálny tajomník oznámil členským štátom. V priebehu štyroch mesiacov, počítajúc odo dňa oznámenia, môžu členské štáty podať námietku. 
Ak námietku podá jedna štvrtina členských štátov, zmeny nenadobudnú platnosť. 
Ak v lehote štyroch mesiacov podá členský štát námietku proti uzneseniu Revízneho výboru a vypovie dohovor, výpoveď nadobudne platnosť odo dňa nadobudnutia platnosti tohto uznesenia.

§ 3	Zmeny dodatkov k dohovoru prijaté Revíznym výborom nadobúdajú platnosť 
pre všetky členské štáty prvým dňom dvanásteho mesiaca nasledujúceho po mesiaci, 
v ktorom ich generálny tajomník oznámil členským štátom. Zmeny prijaté Výborom znalcov RID alebo Výborom znalcov pre technické otázky nadobudnú platnosť prvým dňom šiesteho mesiaca nasledujúceho po mesiaci, v ktorom ich generálny tajomník oznámil členským štátom.

§ 4	Členské štáty môžu podať námietku v priebehu štyroch mesiacov, počítajúc 
odo dňa oznámenia generálneho tajomníka podľa § 3. Ak podá námietku jedna štvrtina členských štátov, zmeny nenadobudnú platnosť. V členských štátoch, ktoré podali včas námietku proti uzneseniam, sa nadobudnutím ich platnosti neuplatňuje príslušný dodatok ako celok v preprave s  týmito členskými štátmi a medzi nimi. Avšak 
pri námietke proti záväznému vyhláseniu technickej normy alebo proti prijatiu jednotného technického predpisu sa nadobudnutím platnosti uznesení neuplatňuje 
len táto norma alebo len tento predpis v preprave s  týmito členskými štátmi a medzi nimi; toto platí tiež pri čiastočnej námietke. 

§ 5	Generálny tajomník oznamuje členským štátom neuplatňovanie podľa § 4; strácajú platnosť po uplynutí jedného mesiaca odo dňa, v ktorom oznámil generálny tajomník odvolanie námietky ostatným členským štátom.

§ 6	Pri stanovení počtu námietok podľa § 2 a § 4 sa neprihliada na členské štáty:
a)	bez hlasovacieho práva (článok 14 § 5, článok 26 § 7 alebo článok 40 § 4),
b)	ktoré nie sú členmi príslušného výboru (článok 16 § 1 druhá veta ),
c)	ktoré vydali vyhlásenie podľa článku 9 § 1  APTU.

Hlava VII
Záverečné ustanovenia

Článok 36
Depozitár

§ 1 	Generálny tajomník je depozitárom tohto dohovoru. Úlohy depozitára sú tie, 
ktoré sú uvedené v časti VII Viedenského dohovoru o zmluvnom práve 
zo  dňa 23. mája 1969.

§ 2 	V prípade sporov medzi členským štátom a depozitárom vo veci funkcie depozitára, 
je depozitár alebo príslušný členský štát povinný oboznámiť ostatné členské štáty 
o predmete sporu, alebo ich prípadne predložiť Správnemu výboru na rozhodnutie.

Článok 37
Prístup k dohovoru

§ 1	Každý štát, na území ktorého sa prevádzkuje železničná  infraštruktúra, môže pristúpiť k dohovoru.

§ 2	Štát, ktorý chce pristúpiť k dohovoru, predloží depozitárovi žiadosť. Depozitár 
ju  oznámi členským štátom.

§ 3	Ak päť členských štátov nepodá námietku depozitárovi v lehote troch mesiacov 
po oznámení uvedenom v § 2, žiadosť nadobúda právnu účinnosť. Depozitár 
to bezodkladne  oznámi štátu, ktorý podal žiadosť a členským štátom. Prístup nadobúda platnosť prvým dňom tretieho mesiaca nasledujúceho po tomto oznámení.

§ 4 	Ak najmenej päť členských štátov podalo námietku v lehote  uvedenej v § 3, predloží 
sa žiadosť o prístup na rozhodnutie Valnému zhromaždeniu.

§ 5 	Každý prístup k dohovoru, s výhradou článku 42, sa môže vzťahovať len na dohovor  
v jeho znení  platnom v deň nadobudnutia platnosti prístupu.

Článok 38
Prístup regionálnych organizácií pre hospodársku integráciu

§ 1	Prístup k dohovoru je otvorený regionálnym organizáciám pre hospodársku integráciu, ktoré disponujú pre svojich členov záväznými zákonodarnými právomocami v oblastiach, ktoré sú predmetom tohto dohovoru a ktorých členom je jeden alebo viac členských štátov. Podmienky prístupu sa stanovia v dohode medzi organizáciou 
a regionálnou organizáciou.

§ 2	Regionálna organizácia môže vykonávať práva, ktoré patria jej členom na základe dohovoru, ak sa vzťahuje na problematiku, ktorá patrí do kompetencie regionálnej organizácie. To isté sa vzťahuje na povinnosti členských štátov na základe dohovoru, s výnimkou finančných povinností podľa článku 26.

§ 3	Pri uplatňovaní hlasovacieho práva a práva námietky podľa článku 35 § 2 a § 4 patrí regionálnej organizácii toľko hlasov, koľko má členov, ktorí sú súčasne členskými štátmi organizácie. Posledne menovaní môžu využívať práva, najmä hlasovacie právo, len v rozsahu, ktorý pripúšťa § 2. Regionálna organizácia nemá žiadne hlasovacie právo, pokiaľ ide o Hlavu IV.

§ 4	Na skončenie členstva sa primerane vzťahuje článok 41.

Článok 39
Asociovaní členovia

§ 1	Každý štát, na území ktorého sa prevádzkuje železničná infraštruktúra, môže byť asociovaným členom organizácie. Primerane sa uplatní článok 37 § 2 až § 5.

§ 2	Asociovaný člen sa môže zúčastňovať na práci orgánov uvedených v článku 13 § 1 písmeno a) a c) až f) len s poradným hlasom. Asociovaný člen nemôže byť menovaný za člena Správneho výboru. Na výdavky organizácie prispieva sumou 0,25 percenta (článok 26 § 3).

§ 3	Na skončenie členstva sa primerane vzťahuje článok 41.

Článok 40
Prerušenie členstva

§ 1	Členský štát môže bez vypovedania dohovoru požiadať o prerušenie členstva v organizácii, ak sa na jeho výsostnom území už nevykonáva medzinárodná železničná preprava z dôvodov, za ktoré členský štát nenesie zodpovednosť. 

§ 2	O žiadosti na prerušenie členstva rozhoduje Správny výbor. Žiadosť sa musí podať generálnemu tajomníkovi najneskôr tri mesiace pred zasadaním výboru.

§ 3	Prerušenie členstva nadobudne platnosť prvým dňom mesiaca nasledujúceho po dni, 
v ktorom generálny tajomník oznámil členským štátom rozhodnutie Správneho výboru. Prerušenie členstva sa končí oznámením členského štátu o opätovnom začatí medzinárodnej železničnej prepravy na jeho území. Generálny tajomník o tom bezodkladne informuje ostatné členské štáty.

§ 4	Prerušenie členstva má za následok, že
a)	členský štát je oslobodený od povinnosti platiť príspevky na výdavky organizácie;
b)	je prerušené hlasovacie právo v orgánoch organizácie;
c)	je prerušené právo námietky podľa článku 34 § 2 a § 3 a článku 35 § 2 a § 4.  

Článok 41
Vypovedanie dohovoru

§ 1 	Dohovor možno vypovedať kedykoľvek. 

§ 2 	Ak chce niektorý členský štát podať výpoveď, oznámi to  depozitárovi. Výpoveď nadobúda platnosť 31. decembra  nasledujúceho roku.

Článok 42
Vyhlásenia a výhrady k dohovoru

§ 1	Každý členský štát môže kedykoľvek vyhlásiť, že nebude uplatňovať niektoré dodatky k dohovoru ako celok. Inak sú výhrady a vyhlásenia o  neuplatňovaní  jednotlivých ustanovení samotného dohovoru alebo jeho dodatkov prípustné len vtedy, 
ak je prípustnosť týchto výhrad a vyhlásení v nich výslovne stanovená.

§ 2	Výhrady alebo vyhlásenia sa zasielajú depozitárovi. Platnosť nadobudnú vtedy, 
keď pre príslušný štát nadobudne platnosť dohovor. Vyhlásenia odovzdané po tomto termíne nadobudnú platnosť 31. decembra nasledujúceho roka. Depozitár informuje 
o tom členské štáty.
Článok 43
Zrušenie organizácie

§ 1	Valné zhromaždenie môže rozhodnúť o zrušení organizácie a prípadnom prevode 
jej úloh na inú medzištátnu organizáciu a po dohode s touto organizáciou stanoviť príslušné podmienky.

§ 2	V prípade zrušenia organizácie pripadne jej majetok členským štátom, ktoré počas posledných piatich rokov predchádzajúcich pred rokom rozhodnutia podľa § 1 boli nepretržite členmi organizácie, a to v pomere k priemernej percentuálnej sadzbe, 
ktorou v predchádzajúcich piatich rokoch prispievali na výdavky organizácie.

Článok 44
Prechodné ustanovenia

V prípadoch uvedených v článku 34 § 7, článku 35 § 4, článku 41 § 1 a článku 42 platí 
pre existujúce zmluvy podľa CIV, CIM, CUV alebo CUI právo platné v čase uzatvorenia zmluvy.

Článok 45
Znenie dohovoru

§ 1 	Dohovor je spísaný v nemeckom, anglickom a francúzskom jazyku. V prípade odchýlok je rozhodujúce francúzske znenie.

§ 2 	Na žiadosť dotknutých členských štátov vydáva organizácia úradné preklady  v ďalších jazykoch, pokiaľ je jeden z týchto jazykov úradným jazykom najmenej v dvoch členských štátoch. Preklady sa vypracovávajú v spolupráci s príslušnými miestami dotknutých členských štátov. 

	Protokol o výsadách a imunitách 
Medzištátnej organizácie pre medzinárodnú železničnú prepravu (OTIF)

Článok 1
Imunita voči súdnej právomoci, výkonu súdneho príkazu a zabavenia veci
§ 1	Organizácia požíva v rámci svojej úradnej činnosti imunitu voči súdnej právomoci 
a výkonu súdneho príkazu, s výnimkou ďalej uvedených prípadov: 
a)	keď sa organizácia v jednotlivých prípadoch vyslovene vzdá imunity;
b)	v prípade civilného konania z podnetu tretej osoby;
c)	v prípade protižaloby, ktorá priamo súvisí s hlavnou žalobou podanou organizáciou;
d)	v prípade, že je rozhodnutím súdu nariadené obstaviť platy, mzdy a iné pôžitky, ktoré organizácia dlží členovi personálu.
§ 2	Majetok a iné majetkové hodnoty organizácie požívajú, bez ohľadu na to kde sa nachádzajú, imunitu voči každej forme zabavenia, konfiškácie, nútenej správy a inej formy obstavenia alebo donútenia, pokiaľ to na prechodnú dobu nie je nutné k zabráneniu alebo vyšetreniu nehody, ktorej sú účastné motorové vozidlá patriace organizácii alebo vozidlá ňou používané. 
Článok 2 
Ochrana pred vyvlastnením
Ak je z dôvodu verejného záujmu nevyhnutné vyvlastnenie, musia byť prijaté všetky vhodné opatrenia, aby sa zabránilo obmedzovaniu činnosti organizácie; vopred a bez odkladu musí byť poskytnutá primeraná náhrada. 
Článok 3 
Oslobodenie od zdanenia
§ 1	Každý členský štát oslobodzuje organizáciu, jej majetok a príjmy pre výkon jej úradnej činnosti od priameho zdanenia. Ak organizácia uskutočňuje nákupy značnej hodnoty alebo ak požaduje služby značnej hodnoty, ktoré sú bezpodmienečne nutné 
pre vykonávanie jej úradnej činnosti, a ak sú do týchto nákupov alebo služieb zahrnuté ceny dane alebo iné dávky, členské štáty vykonajú, ak je to možné, vhodné opatrenia k oslobodeniu od týchto daní a iných dávok alebo k ich nahradeniu.  
§ 2	Oslobodenie sa netýka daní a iných dávok, ktoré predstavujú iba úhradu za služby. 
§ 3	Tovar získaný podľa § 1, môže byť predaný, postúpený alebo používaný 
iba za podmienok stanovených členskými štátmi, ktoré tieto oslobodenia poskytli. 
Článok 4 
Oslobodenie od odvodov a ciel
§ 1	Tovar dovezený alebo vyvezený organizáciou, ktorý je nevyhnutný pre výkon 
jej úradnej činnosti, je oslobodený od všetkých odvodov a ciel vyberaných pri dovoze alebo vývoze. 
§ 2	Pre tovar a služby nakúpené alebo dovezené resp. prinesené pre osobnú potrebu členov personálu organizácie sa oslobodenie podľa tohto článku neposkytuje. 
§ 3	Článok 3 § 3 platí pre tovar, ktorý bol dovezený podľa § 1, primerane. 
Článok 5 
Úradné činnosti
Úradnými činnosťami organizácie v zmysle tohto protokolu sú činnosti, ktoré zodpovedajú cieľom stanoveným v článku 2 dohovoru.
Článok 6 
Peňažný styk
Organizácia môže prijímať a vlastniť akýkoľvek druh peňažných prostriedkov, mien alebo cenných papierov. Ku všetkým účelom predvídaných v dohovore s nimi môže voľne disponovať a v rozsahu, ktorý vyžaduje splnenie jej záväzkov, môže zriaďovať účty v akejkoľvek mene. 
Článok 7
Prijímanie a odosielanie správ
Pri prijímaní a odosielaní úradných správ a pri odovzdávaní všetkých svojich písomností 
má organizácia nárok na najmenej tak vľúdne zaobchádzanie, aké poskytujú jednotlivé členské štáty iným porovnateľným medzinárodným organizáciám. 
Článok 8
Výsady a imunity zástupcov štátu
Zástupcovia členských štátov požívajú pri plnení svojich úloh a počas doby svojich služobných ciest na území každého členského štátu nasledujúce výsady a imunity: 
a)	imunitu voči súdnej moci, vrátane doby po ukončení svojej misie, pri rokovaniach, ktoré vedú pri plnení svojich úloh vrátane ústnych a písomných prejavov; táto imunita však neplatí v prípade škôd z dôvodu nehody, ktoré boli spôsobené motorovým vozidlom alebo iným vozidlom patriacom zástupcovi niektorého štátu alebo ním riadeným, ani v prípade porušenia predpisov o doprave, ktorej sa uvedené vozidlo zúčastnilo; 
b)	imunitu voči zatknutiu a vyšetrovacej väzbe, okrem prípadov pristihnutia pri čine;
c)	imunitu voči zabaveniu ich osobnej batožiny, okrem prípadov pristihnutia pri čine;
d)	nedotknuteľnosť všetkých ich úradných písomností a listín; 
e)	oslobodenie pre seba a manželky alebo manželov od akýchkoľvek obmedzení vstupu a od ohlasovacej povinnosti pre cudzincov; 
f)	rovnaké úľavy pokiaľ ide o menové a devízové predpisy, aké sa poskytujú zástupcom cudzích vlád s dočasným úradným poslaním. 
Článok 9
Výsady a imunity členov personálu organizácie
Členovia personálu organizácie požívajú pri plnení svojich úloh na území každého členského štátu nasledujúce výsady a imunity:
a)	imunitu voči súdnej moci pri rokovaniach, ktoré vedú pri plnení svojich úloh a v rámci svojej kompetencie vrátane ústnych a písomných prejavov; táto imunita však neplatí v prípade škôd z dôvodu nehody, ktoré boli spôsobené motorovým vozidlom 
alebo iným vozidlom patriacom členovi personálu organizácie alebo ním riadeným, ani v prípade porušenia predpisov o doprave, ktorej sa uvedené vozidlo zúčastnilo; členovia personálu požívajú túto imunitu aj po vyradení zo služby v organizácii;
b)	nedotknuteľnosť všetkých ich úradných písomností a listín;
c)	také isté oslobodenie od obmedzenia pri vstupe a ohlasovacej povinnosti cudzincov, aké je všeobecne poskytované členom personálu medzinárodných organizácií; rodinní príslušníci, ktorí s nimi žijú v spoločnej domácnosti, požívajú tie isté úľavy; 
d)	oslobodenie od štátnej dane z príjmu za predpokladu, že platy, mzdy a iné pôžitky vyplácané organizáciou podliehajú zdaneniu v prospech organizácie; členské štáty však majú právo brať do úvahy tieto platy, mzdy a iné pôžitky pri stanovovaní čiastky dane vyberanej z príjmov z iných zdrojov; členské štáty nie sú povinné tieto daňové oslobodenia poskytovať pri odškodneniach, dôchodkoch a rent pozostalým, ktoré organizácia vypláca bývalým členom svojho personálu alebo osobám, na ktoré prešli ich nároky; 
e)	v súvislosti s devízovými predpismi tie isté výsady, aké sa všeobecne poskytujú členom personálu medzinárodných organizácii;
f)	v prípade medzinárodnej kríze tie isté úľavy pri návrate do ich domovského štátu, 
aké sa všeobecne poskytujú členom personálu medzinárodných organizácií; 
to isté platí pre rodinných príslušníkov, ktorí s nim žijú v spoločnej domácnosti. 
Článok 10
Výsady a imunity znalcov
Znalci povolaní organizáciou požívajú behom svojej služobnej činnosti súvisiacej s organizáciou alebo pri plnení úloh pre organizáciu, vrátane ciest uskutočňovaných pri tejto činnosti alebo pri plnení týchto zákaziek, nasledujúce výsady a imunity, ak sú nutné k plneniu ich úloh: 
a)	imunitu voči súdnej moci pri rokovaniach, ktoré vedú pri plnení svojich úloh, vrátane ústnych a písomných prejavov; táto imunita však neplatí v prípade škôd z dôvodu nehody, ktoré boli spôsobené motorovým vozidlom alebo iným vozidlom patriacim znalcovi alebo ním riadeným, ani v prípade porušenia predpisov o doprave, 
ktorej sa uvedené vozidlo zúčastnilo; znalci požívajú túto imunitu aj po skončení svojej činnosti v organizácii; 
b)	nedotknuteľnosť všetkých ich úradných písomností a listín;
c)	úľavy pokiaľ ide o devízové predpisy, ktoré sú nutné k tomu, aby bolo možné poukázať ich odmeny; 
d)	tie isté úľavy vzťahujúce sa na ich batožinu, aké sa poskytujú zamestnancom cudzích vlád s dočasným úradným poslaním. 
Článok 11
Účel poskytnutých výsad a imunít
§ 1	Výsady a imunity predvídané v tomto protokole sa poskytujú výhradne preto, 
aby bolo za všetkých okolností zaistené nerušené vykonávanie činností organizácie a plná nezávislosť osôb, ktorým sú poskytované. Príslušné úrady imunitu zrušia, 
pokiaľ by jej ponechanie bránilo spravodlivosti a pokiaľ je možné ju zrušiť, 
bez toho aby to ohrozilo dosiahnutie cieľov, pre ktoré bola poskytnutá.
§ 2	Príslušnými orgánmi v zmysle § 1 sú:
a)	členské štáty pre svojich zástupcov; 
b)	Správny výbor pre generálneho tajomníka;
c)	Generálny tajomník pre ostatných členov a pre znalcov povolaných organizáciou. 
Článok 12 
Zabránenie zneužitia výsad a imunít
§ 1	Týmto protokolom nie je dotknuté právo každého členského štátu učiniť v záujme svojej verejnej bezpečnosti všetky vhodné opatrenia. 
§ 2	Organizácia bude kedykoľvek spolupracovať s príslušnými orgánmi členských štátov, aby bolo uľahčené riadne vykonávanie spravodlivosti, zabezpečené dodržiavanie zákonov a predpisov dotknutých členských štátov a zabránenie akémukoľvek zneužitiu, ktoré by mohlo vzísť z výsad a imunít predpovedaných v tomto protokole. 
Článok 13
Zachádzanie s vlastnými štátnymi príslušníkmi
Žiadny člensky štát nie je povinný poskytovať svojim vlastným štátnym príslušníkom alebo osobám s trvalým pobytom v tomto štáte výsady a imunity podľa 
a)	článku 8, s výnimkou písmena d),
b)	článku 9, s výnimkou písmena a), b) a d),
c)	článku 10, s výnimkou písmena a) a b),
tohto protokolu. 
Článok 14
Doplnkové dohody
Organizácia môže s jedným alebo s viacerými členskými štátmi uzatvárať doplnkové dohody k vykonávaniu tohto protokolu vo vzťahu k tomuto členskému štátu alebo k týmto členským štátom, ako aj iné dojednania, aby bola zaistená efektívna činnosť organizácie.