Dôvodová správa

A. Všeobecná časť

Osvetová činnosť na Slovensku má svoje významné miesto v udržiavaní a rozvoji miestnej a regionálnej kultúry a svojim pôsobením napomáha rozvoj osobnosti človeka a utváranie kultúrneho spôsobu života. 
Existujúci osvetový systém sa do súčasnej podoby formoval dvesto rokov. Z právneho hľadiska bola osvetová činnosť po prvýkrát upravená roku 1919, keď sa vytvoril československý model charakterizovaný syntézou štátnej a spolkovej osvetovej činnosti. Krátko po vzniku Československej republiky, 7. februára 1919, bol prijatý zákon o organizácii ľudových kurzov občianskej výchovy. Účinnosť tohto zákona pretrvala aj v rokoch Slovenskej republiky v období rokov 1939 - 1945. Po roku 1945 ho nahradil Dekrét prezidenta republiky z 26. októbra 1945 o štátnej osvetovej starostlivosti, ktorý vcelku presne konštituoval organizačný systém osvety i jeho riadiaci mechanizmus. V okresoch a v obciach sa vytvorili osvetové rady pričlenené k národným výborom ako výkonné orgány štátnej osvetovej starostlivosti, pričom kultúrni referenti národných výborov boli súčasne predsedami osvetových rád. Osvetové rady vznikli aj na ústrednej úrovni pri Ministerstve školstva a osvety v Prahe a pri Povereníctve školstva a osvety v Bratislave. V osvetovej činnosti sa v tomto období postupne začali presadzovať ideologické záujmy režimu a jeho kultúrnej politiky. Spolková báza osvety sa postupne prestala rozvíjať a po februári 1948 prakticky zanikla. Zákonom č. 101/1951 Zb. boli osvetové rady úplne zrušené a ich kompetencie sa preniesli na národné výbory. Uvedený dekrét prezidenta nahradil v roku 1959 zákon o osvetovej činnosti č. 52/1959 Zb., ktorý v znení čiastkovej novely č. 186/1997 platil až do roku 1999. 
9. februára 2000 bol schválený zákon č. 61/2000 Z. z. o osvetovej činnosti, ktorým sa výrazným spôsobom zmenil obsah osvetovej činnosti (synkretizmus aktivít občianskeho vzdelávania, amatérskej umeleckej tvorby a prezentácia jej výsledkov, osvojovanie si postupov tradičnej ľudovej výroby, ako aj ďalších voľno-časových aktivít). Zároveň sa zákonnou normou vymedzilo aj postavenie územnej samosprávy a neštátnej sféry.
Prijatím zákona č. 416/2001 Z. z. o prechode niektorých pôsobností z orgánov štátnej správy   na obce a na vyššie územné celky v znení neskorších predpisov sa etablovala nová štruktúra miestnych a regionálnych osvetových zariadení. Presun kompetencií priniesol potrebu reetablovať systém vzťahov medzi osvetovými zariadeniami, ktoré sú v pôsobnosti rôznych stupňov verejnej správy. Zmena existenčných podmienok priniesla aj zmenu financovania osvetovej činnosti. Dané skutočnosti sa prejavili v postupnom pretrhnutí fungujúcich medziinštitucionálnych väzieb, pričom absentovala stratégia novej systémovej spolupráce v období po reforme verejnej správy a fiškálnej decentralizácii. V súčasnosti platný osvetový zákon dostatočne nereflektuje prax a túto novú štruktúru vzťahov v oblasti zabezpečovania osvetovej činnosti. Uvedené skutočnosti sa v súčasnosti javia ako dôvody určitej stagnácie.
Vláda SR svojím uznesení č. 284/2009 zo dňa 15. apríla 2009 prijala návrh Stratégie rozvoja osvetovej činnosti. Hlavným zámerom stratégie bolo navrhnúť komplexné riešenie problematiky osvetovej činnosti a zabezpečiť jej udržanie a ďalší pozitívny rozvoj. V rámci strategického cieľa 1. „Zachovanie a rozvoj kultúrno-osvetových činností a siete kultúrno-osvetových zariadení“ bolo definované opatrenie 1.1 „Prehodnotenie obsahu osvetového zákona z hľadiska jeho uplatnenia v praxi a na základe záverov prehodnotenia vypracovanie návrhu novely osvetového zákona“. Ministerstvo kultúry SR (ďalej len „MK SR“) oslovilo odbornú verejnosť zastúpenú členmi pracovnej skupiny (odbory kultúry všetkých samosprávnych krajov, regionálne osvetové strediská, Národné osvetové centrum, Slovenskú ústrednú hvezdáreň a Združenie miest a obcí Slovenska), ktorá bola zostavená na prípravu Stratégie rozvoja osvetovej činnosti, o zaslanie pripomienok k existujúcemu zákonu                č. 61/2000 Z. z. o osvetovej činnosti a zaslanie návrhov na zmenu zákona. Prijaté pripomienky boli zosumarizované a spracované do podkladového materiálu – „Podklady k prehodnoteniu zákona o osvetovej činnosti od členov pracovnej skupiny k príprave Stratégie rozvoja osvetovej činnosti“. K predmetnému materiálu bolo zvolané stretnutie, ktoré sa uskutočnilo dňa 22. júna 2010 v priestoroch MK SR. Prítomní sa zhodli na tom, že jednou z priorít   osvetovej činnosti by malo byť vypracovanie nového zákona o osvetovej činnosti. Odborná verejnosť zastúpená samosprávou, osvetovými pracovníkmi, Združením miest a obcí Slovenska a Národným osvetovým centrom považuje súčasný zákon za nedostačujúci a už prekonaný, nevystihujúci súčasnú prax. Je potrebné definovať oblasti pôsobenia, úlohy, povinnosti, verejný záujem pre túto oblasť, jasne stanoviť kompetencie a väzby medzi štátnou, regionálnou a miestnou úrovňou. Vypracovanie návrhu nového zákona je v záujme rozvoja miestnej a regionálnej kultúry, keďže sieť osvetových zariadení je hybnou silou – centrom regionálnej a miestnej kultúry. 
V záujme zdôraznenia kultúrnej podstaty obsahového zamerania osvetovej činnosti v súvislosti s kompetenciami MK SR sa zákonom zavádza užšie špecifikovaný pojem kultúrno-osvetová činnosť, ktorý sa bežne používa v súčasnej kultúrno-spoločenskej a výchovno-vzdelávacej praxi. Osvetová činnosť má aj iné zamerania, napr. environmentálna, zdravotníctva, protipožiarna a pod., ktoré sú však mimo vecnej pôsobnosti MK SR. 
Sieť regionálnych kultúrno-osvetových zariadení pokrýva celé územie SR. Kultúrno-osvetové zariadenia s celoslovenskou pôsobnosťou zriaďuje MK SR, samosprávne kraje zriaďujú kultúrno-osvetové zariadenia s krajskou, resp. regionálnou pôsobnosťou, a mestá a obce sú taktiež oprávnené zriaďovať alebo zakladať takéto zariadenia.  Návrh zákona definuje kultúrno-osvetové zariadenia podľa ich územnej pôsobnosti, definuje ich činnosť a určuje povinnosť samosprávneho kraja určiť jedno kultúrno-osvetové zariadenie, ktoré bude vykonávať metodickú podporu všetkým ostatným kultúrno-osvetovým zariadeniam vo svojej územnej pôsobnosti. Návrh zákona o kultúrno-osvetovej činnosti vymedzuje kompetencie a povinnosti jednotlivých článkov v štruktúre podľa ich územnej pôsobnosti.
Návrhom zákona sa zavádza evidencia v oblasti kultúrno-osvetovej činnosti na krajskej a celoslovenskej úrovni. Cieľom vedenia takejto evidencie je mapovanie kultúrno-osvetových zariadení, hvezdární a planetárií a jednotlivcov a kolektívov z oblasti záujmovej umeleckej činnosti a neprofesionálnej umeleckej tvorby, ktorý aktívne participujú na rozvoji miestnej a regionálnej kultúry. V súčasnosti podobné evidencie vedú kultúrno-osvetové zariadenia, chýba im však jednotná metodika a jednoznačne určená zodpovednosť. Cieľom zákona je zaviesť systém evidencie, určiť zodpovedné subjekty, spôsob a rozsah zberu dát.
 
Prioritou návrhu zákona je sústrediť sa najmä na nehmotné kultúrne dedičstvo, neformálne vzdelávanie, neprofesionálnu umeleckú tvorbu, záujmovú umeleckú činnosť a definovať činnosť kultúrno-osvetových zariadení v týchto oblastiach. Zároveň sa v návrhu zákona plne implementujú medzinárodné záväzky, ktoré Slovenskej republike vyplývajú z Medzinárodného paktu o hospodárskych, sociálnych a kultúrnych právach, Dohovoru o ochrane a podpore rozmanitosti kultúrnych prejavov a Dohovoru na ochranu nehmotného kultúrneho dedičstva.  
Návrh zákona vznikol v spolupráci s nominovanými zástupcami vyšších územných celkov (odbory kultúry), Združenia SK8, zástupcami odbornej verejnosti (regionálne kultúrno-osvetové zariadenia), ako aj so zástupcami kultúrno-osvetových zariadení s celoslovenskou pôsobnosťou (Národné osvetové centrum, Slovenská ústredná hvezdáreň). 
Návrh zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, ústavnými zákonmi, zákonmi a ostatnými všeobecne záväznými právnymi predpismi, ako aj s medzinárodnými zmluvami a medzinárodnými dokumentmi, ktorými je Slovenská republika viazaná. Predložený návrh zákona je v súlade s právom Európskej únie. Návrh zákona nemá byť predmetom vnútrokomunitárneho pripomienkového konania.