B. Osobitná časť

Čl. I
 
K § 1
Ustanovenia § 1 vymedzujú predmet úpravy. Zákon upravuje právne vzťahy, ktorými     sa zabezpečuje kultúrno-osvetová činnosť; zriaďovanie, zakladanie, zlučovanie, zrušovanie a postavenie kultúrno-osvetového zariadenia; pôsobnosť orgánov štátnej správy a orgánov územnej samosprávy v oblasti kultúrno-osvetovej činnosti; evidenciu v oblasti kultúrno-osvetovej činnosti.
 
K § 2
V § 2 sa vymedzuje kultúrno-osvetová činnosť.
K ods. 1: V uvádzacej vete sa definuje, že kultúrno-osvetová činnosť prispieva k zvyšovaniu kultúrnej a vzdelanostnej úrovne obyvateľov Slovenskej republiky, pričom musí rešpektovať základné demokratické a ľudsko-právne princípy. Toto ustanovenie zahŕňa najmä ochranu a podporu kultúrnych práv, rozmanitosti kultúrnych prejavov a ich hodnoty na celoštátnej, regionálnej a miestnej úrovni zahŕňa, najmä zásadu rovnakej dôstojnosti a rešpektovania všetkých kultúr a zásadu spravodlivého prístupu, ako ich definuje Dohovor o ochrane a podpore rozmanitosti kultúrnych prejavov, a zabezpečenie dostupnosti kultúrnych práv podľa čl. 15 Medzinárodného paktu o hospodárskych, sociálnych a kultúrnych právach.
K ods. 1 písm. b): Rozvoj kultúrneho potenciálu obcí a regiónov Slovenska zahŕňa najmä rozvoj kultúrnej infraštruktúry, prezentáciu a propagáciu hmotného kultúrneho dedičstva a nehmotného kultúrneho dedičstva, podujatia a prejavy živej kultúry, ale tiež napr. napomáha prienik kultúry a cestovného ruchu.
K ods. 1 písm. c): Dohovor o ochrane nehmotného kultúrneho dedičstva: 
„1. Nehmotné kultúrne dedičstvo znamená postupy, stvárnenia, prejavy, poznatky, schopnosti, ako aj nástroje, predmety, artefakty a s nimi spojené kultúrne miesta, ktoré spoločenstvá, skupiny a v niektorých prípadoch jednotlivci pokladajú za súčasť svojho kultúrneho dedičstva. Toto nehmotné kultúrne dedičstvo si spoločenstvá a skupiny odovzdávajú z generácie na generáciu a sústavne ho znova vytvárajú ako reakciu na okolité prostredie, interakciu s prírodou a svojou históriou, pričom im poskytuje pocit identity a kontinuity, podporujúc tak úctu ku kultúrnej rozmanitosti a ľudskej tvorivosti. Na účely tohto dohovoru sa berie do úvahy výlučne také nehmotné kultúrne dedičstvo, ktoré je zlučiteľné s existujúcimi medzinárodnými nástrojmi upravujúcimi ľudské práva, s požiadavkami vzájomnej úcty medzi spoločenstvami, skupinami a jednotlivcami, ako aj trvalo udržateľného rozvoja.
2. Nehmotné kultúrne dedičstvo podľa definície uvedenej v odseku 1 sa prejavuje okrem iného v týchto oblastiach:
a) ústne tradície a prejavy vrátane jazyka ako prostriedku nehmotného kultúrneho dedičstva;
b) interpretačné umenie;
c) spoločenské zvyky, rituály a slávnostné udalosti;
d) poznatky a obyčaje súvisiace s prírodou a vesmírom;
e) tradičné remeselníctvo.“

 
K odseku 1 písm. d): Záujmová umelecká činnosť je dobrovoľná, na základe vnútorného vzťahu človeka realizovaná činnosť v oblasti určitého umeleckého odboru. Uskutočňuje sa spravidla v záujmových kolektívoch (súboroch, skupinách, krúžkoch, tímoch) alebo aj individuálnou formou a sebavzdelávaním. Viaže sa k nej adjektívum voľnočasová, napomáha zmysluplnému využitiu voľného času, predstavuje aktivity, ktoré ich aktéri realizujú vo svojom voľnom čase, nie profesijne. Podľa umeleckých odborov má tieto oblasti: divadlo, umelecký prednes, rozprávačstvo, literárna tvorba, vokálna a inštrumentálna hudba, spev, tanec, remeslá, výtvarná, fotografická, filmová a videotvorba, audiotvorba, multimediálna a i.
Neprofesionálna umelecká tvorba predstavuje dobrovoľnú, neprofesijnú, na základe vnútorného vzťahu človeka a jeho daností a schopností  realizovanú umeleckú tvorivú činnosť, v ktorej je človek priamo tvorcom alebo zhotoviteľom diela, nielen nositeľom umeleckej činnosti. Neprofesionálna umelecká tvorba je prejavom tvorivého potenciálu jedinca, ktorý vytvára, zhotovuje dielo alebo sa svojou interpretáciou podieľa na vytváraní alebo znovuvytváraní umeleckých diel. Je teda procesom, činnosťou, v rámci ktorej dochádza k tvorivému aktu.
 
K odseku 1 písm. f): Prevencia negatívnych spoločenských javov je najmä všeobecná primárna prevencia vykonávaná predovšetkým prostredníctvom neformálneho vzdelávania, ktorá je zameraná hlavne na oblasť predchádzania všetkým formám intolerancie a násilia, látkovým a nelátkovým závislostiam, kriminalite, extrémizmu a pod.
K odseku 2 a odseku 3: Určuje sa, kto môže vykonávať kultúrno-osvetovú činnosť – ustanovenia rozlišujú medzi kultúrno-osvetovým zariadením (odsek 2) a inými právnickými alebo fyzickými osobami (ods. 3). Inými právnickými a fyzickými osobami vykonávajúcimi kultúrno-osvetovú činnosť na základe osobitného záujmu alebo na základe dobrovoľnosti sú napr. mimovládne neziskové organizácie, podnikateľské subjekty, výrobcovia ľudových umeleckých remesiel, jednotlivci a kolektívy v oblasti záujmovej umeleckej činnosti a neprofesionálnej umeleckej tvorby (bez ohľadu na právnu subjektivitu).
 
K § 3
V § 3 sa vymedzuje kultúrno-osvetové zariadenie ako právnická osoba zriadená alebo založená ústredným orgánom štátnej správy alebo orgánom územnej samosprávy alebo ako zariadenie obce bez právnej subjektivity (ods. 1, ods. 2). Zároveň sa určuje, že hlavnou činnosťou kultúrno-osvetového zariadenia je kultúrno-osvetová činnosť (v súlade s § 2 ods. 1).
V odseku 3 sa vymedzuje odborné zameranie kultúrno-osvetového zariadenia. Kultúrno-osvetové zariadenie z hľadiska svojej odbornej pôsobnosti môže byť so všeobecným zameraním alebo so špecializovaným zameraním. Kultúrno-osvetové zariadenie so špecializovaným zameraním je najmä hvezdáreň alebo planetárium.
V  odseku 4 sa vymedzuje rozsah územnej pôsobnosti kultúrno-osvetového zariadenia.
V  odseku 5 sa vymedzujú činnosti kultúrno-osvetového zariadenia. Zároveň je kultúrno-osvetové zariadenie definované ako súčasť kultúrnej ponuky ako predpoklad rozvoja kultúrneho turizmu a kreatívneho priemyslu. 
Kultúrna ponuka je súhrnom aktivít kultúrnych inštitúcií pre odbornú aj laickú verejnosť, ktoré sprostredkúvajú kultúrny zážitok, prispievajú k rozvoju tvorivosti a k zmysluplnému tráveniu voľného času.
Kultúrny turizmus je relatívne novou disciplínou manažmentu kultúry, ktorého prvoradým zámerom je podnietiť a motivovať ľudí, aby cestovali a spoznávali sa s regionálnymi (lokálnymi) kultúrnymi hodnotami s cieľom ich lepšieho porozumenia a rešpektovania.
 
K § 4
       V § 4 sa upravujú práva a povinnosti zriaďovateľa alebo zakladateľa kultúrno-osvetového zariadenia. 
       V odseku 1 sa upravuje, že zriaďovateľ alebo zakladateľ kultúrno-osvetového zariadenia je oprávnený zriadiť, založiť, zlúčiť alebo zrušiť kultúrno-osvetové zariadenie.
       V odseku 2 sa upravuje povinnosť zriaďovateľa alebo zakladateľa kultúrno-osvetového zariadenia určiť hlavnú činnosť kultúrno-osvetového zariadenia v súlade s § 2 ods. 1; určiť územnú pôsobnosť a odborné zameranie kultúrno-osvetového zariadenia; vydať zriaďovaciu listinu alebo zakladateľskú listinu alebo štatút kultúrno-osvetového zariadenia; vykonávať kontrolu činnosti a hospodárenia kultúrno-osvetového zariadenia. Zriaďovateľ je zároveň povinný zabezpečiť činnosť kultúrno-osvetového zariadenia po materiálno-technickej, personálnej, odbornej a finančnej stránke – táto povinnosť mu vyplýva z iných platných právnych predpisov. 
       V odsekoch 3 a 4 sa upravuje povinnosť zriaďovateľa alebo zakladateľa kultúrno-osvetového zariadenia oznámiť jeho zriadenie, založenie, zlúčenie alebo zrušenie kultúrno-osvetovému zariadeniu podľa § 5 ods. 2 (podľa odborného zamerania kultúrno-osvetového zariadenia) do 30 dní od jeho zriadenia, založenia, zlúčenia alebo zrušenia.
 
K § 5
V § 5 sa upravuje pôsobnosť orgánov štátnej správy na úseku kultúrno-osvetovej činnosti, ktorú vykonáva Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky (odsek 1). Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky je zriaďovateľom dvoch kultúrno-osvetových zariadení s celoslovenskou pôsobnosťou – Národného osvetového centra a Slovenskej ústrednej hvezdárne (odsek 2).
V odseku 3 sa vymedzuje činnosť Národného osvetového centra ako kultúrno-osvetového zariadenia s celoslovenskou pôsobnosťou so všeobecným zameraním.
K ods. 4 písm. d): Zaradenie tejto činnosti k charakteristickým aktivitám Národného osvetového centra súvisí s realizovaním národných projektov v rámci OPIS PO 2, ktoré sú zamerané na vytvorenie národných registrov, harmonizáciu informačných systémov pamäťových a fondových inštitúcií a na problematiku sprístupňovania kultúrneho dedičstva. V rámci uvedených aktivít boli vytvorené odborné pracoviská zamerané na problematiku evidencie metadát ku kultúrnym objektom ako aj odborné pracovisko riešiace autorskoprávne aspekty sprístupňovania kultúrneho dedičstva (Centrum pre autorské práva).
V odseku 4 sa vymedzuje činnosť Slovenskej ústrednej hvezdárne ako kultúrno-osvetového zariadenia s celoslovenskou pôsobnosťou so špecializovaným odborným zameraním.
 
K § 6
V § 6 sa upravuje pôsobnosť orgánov územnej samosprávy na úseku kultúrno-osvetovej činnosti. 
V odseku 1 sa určujú povinnosti samosprávneho kraja v oblasti kultúrno-osvetovej činnosti. Tieto kompetencie vyplývajú samosprávnym krajom z platných právnych predpisov, okrem ustanovenia v písm. d).
K odseku 1 písm. d): Upravuje sa povinnosť samosprávneho kraja ustanoviť vybrané kultúrno-osvetové zariadenie, ktoré vedie evidenciu v oblasti kultúrno-osvetovej činnosti. Ustanovené kultúrno-osvetové zariadenie bude zodpovedať za evidenciu v oblasti kultúrno-osvetovej činnosti na úrovni samosprávneho kraja. Ide o novú povinnosť uloženú samosprávnym krajom. Toto ustanovenie bolo prerokované so zástupcami samosprávnych krajov a žiaden samosprávny kraj k nemu neuplatnil pripomienky. Ustanovenie nemá vplyv na rozpočet verejnej správy. 
K odseku 2: Upravujú sa práva obce na úseku kultúrno-osvetovej činnosti. Obec má možnosť podľa písm. a) zriadiť kultúrno-osvetové zariadenie aj ako svoje zariadenie bez právnej subjektivity. Obec, na rozdiel od samosprávneho kraja, môže, ale nemusí zriadiť alebo založiť kultúrno-osvetové zariadenie. Ide o právo obce (u samosprávneho kraja ide o povinnosť), ktorého realizácia bude podmienená ekonomickými a inými (napr. personálnymi) možnosťami konkrétnej obce.  

K § 7
V § 7 sa vymedzuje evidencia kultúrno-osvetovej činnosti.
Evidenciu kultúrno-osvetovej činnosti vykonáva Národné osvetové centrum, Slovenská ústredná hvezdáreň a jedno vybrané kultúrno-osvetové zariadenie na území každého samosprávneho kraja (§ 6 ods. 2 písm. d). 
Cieľom zavedenia evidencie v oblasti kultúrno-osvetovej činnosti je evidovanie a mapovanie kultúrno-osvetových zariadení na území Slovenska, a zároveň mapovanie jednotlivcov a kolektívov v oblasti záujmovej umeleckej činnosti a neprofesionálnej umeleckej tvorby, ktorí aktívne participujú na rozvoji kultúry na miestnej a regionálnej úrovni, vyjadrujú kultúrny potenciál a kreativitu v danom kultúrnom regióne. Evidencia zároveň predstavuje možnosť propagácie ich činnosti prostredníctvom centrálneho zoznamu (ods. 2).
V § 7 sa ustanovujú 3 typy zoznamov v oblasti kultúrno-osvetovej činnosti: zoznam kultúrno-osvetových zariadení so všeobecným zameraním (vedie Národné osvetové centrum), zoznam hvezdární a planetárií (vedie Slovenská ústredná hvezdáreň) a zoznam kolektívov a jednotlivcov z oblasti záujmovej umeleckej činnosti a neprofesionálnej umeleckej tvorby (vedie jedno vybrané kultúrno-osvetové zariadenie v samosprávnom kraji, pričom centrálny zoznam na úrovni Slovenskej republiky vedie Národné osvetové centrum, ktoré tento centrálny zoznam vytvára na základe informácií poskytnutých z kultúrno-osvetových zariadení podľa § 6 ods. 2 písm. d).
V odseku 8 sa ustanovuje obsah zoznamu kolektívov a jednotlivcov z oblasti záujmovej umeleckej činnosti a neprofesionálnej umeleckej tvorby, pričom v písm. e) sa uvádza údaj o záujmovej umeleckej činnosti alebo neprofesionálnej umeleckej tvorbe. Tento údaj má sprostredkovať informáciu o oblasti pôsobenia kolektívu alebo jednotlivca – napr. folklór (napr. folklórny súbor, folklórna skupina, spevácka skupina, ľudový rozprávač), divadlo (napr. ochotnícky divadelný súbor, bábkové divadlo, pantomíma), film, fotografia a pod.
 
K § 8
Návrh zákona nahrádza doteraz platný zákon č. 61/2000 Z. z. o osvetovej činnosti v znení zákona č. 416/2001 Z. z. a preto je potrebné vymedziť vplyv navrhovaného zákona na právne vzťahy upravené doterajším zákonom.
       Prechodné ustanovenia v § 8 upravujú, že osvetové zariadenia, ktoré boli zriadené alebo založené pred nadobudnutím účinnosti tohto zákona, sa považujú za kultúrno-osvetové zariadenia podľa tohto zákona. Za kultúrno-osvetové zariadenia podľa tohto zákona sa takisto považujú zariadenia obce bez právnej subjektivity, ktoré vykonávajú kultúrno-osvetovú činnosť.
       Prechodné ustanovenia v ods. 2 a ods. 3 upravujú povinnosť kultúrno-osvetového zariadenia, hvezdárne a planetária a obce, ak jej zariadenie bez právnej subjektivity kultúrno-osvetové zariadenie so všeobecným zameraním, hvezdáreň alebo planetárium, požiadať o zápis do príslušného zoznamu v rámci evidencie v oblasti kultúrno-osvetovej činnosti.

K § 9
Ustanovením sa zrušuje platný zákon č. 61/2000 Z. z. o osvetovej činnosti v znení zákona č. 416/2001 Z. z. .
 
Čl. II.
            Zmena zákona č. 575/2001 Z. z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy v znení neskorších predpisov (ďalej len kompetenčný zákon“) v § 18 ods. 1 písm. e) – pojem „osvetová činnosť“ sa nahrádza pojmom „kultúrno-osvetová činnosť“. Zmena sa navrhuje v záujme spresnenia kompetencií Ministerstva kultúry Slovenskej republiky. Doposiaľ používaný pojem „osvetová činnosť“ je príliš široký a zahŕňa v sebe aj také činnosti, ktoré nesúvisia s kompetenciami a činnosťou Ministerstva kultúry Slovenskej republiky (napr. osveta v oblasti environmentalistiky, zdravotníctva, bezpečnosti pri práci, atď.). Z tohto dôvodu sa zavádza bližšie špecifikovaný pojem „kultúrno-osvetová činnosť“, ktorý sa v súčasnosti bežne používa v kultúrno-spoločenskej a výchovno-vzdelávacej praxi.
Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky predložilo do medzirezortného pripomienkového konania novelu kompetenčného zákona, ku ktorému uplatní Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky nasledovnú pripomienku „v § 18 ods. 1 písm. e) sa slová „osvetová činnosť“ nahrádzajú slovami „kultúrno-osvetová činnosť,“ a to z dôvodu, aby sa do kompetenčného zákona nemuselo vstupovať dvakrát. Ak Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky pripomienku Ministerstva kultúry Slovenskej republiky akceptuje, v ďalšom legislatívnom procese bude Čl. II s návrhu zákona vypustený.

Čl. III.
Účinnosť zákona sa navrhuje od 1. augusta 2015.