Štvrtá periodická Správa SR o implementácii Medzinárodného paktu o občianskych a politických právach

Úvod

1.	Slovenská republika (ďalej len „SR“) ako zmluvná strana základných zmlúv o ľudských právach v systéme OSN pravidelne informuje relevantné výbory OSN o opatreniach prijatých na zlepšenie výkonu práv zakotvených  v medzinárodných dohovoroch a o pokroku, ktorý sa pri užívaní týchto práv v SR dosiahol.

2.	Vláda SR predkladá Štvrtú periodickú správu o implementácii Medzinárodného paktu o občianskych a politických právach (ďalej len „štvrtá periodická správa“, „správa“) na základe článku 40 ods. 1 písmeno b) Medzinárodného paktu o občianskych a politických právach („pakt“) a v zmysle Záverečných odporúčaní Výboru OSN pre ľudské práva CCPR/C/SVK/CO/3 (ďalej len „záverečné odporúčania“) prijatých v nadväznosti na posúdenie tretej periodickej správy SR (CCPR/C/SVK/3) na 2778. a 2779. zasadnutí výboru dňa 28. marca 2011.

3.	Štvrtá periodická správa informuje o konkrétnych krokoch vlády SR v oblasti ľudských práv prijatých v období po prijatí záverečných odporúčaní Výboru OSN pre ľudské práva v marci 2011 do februára 2015 s cieľom zlepšovať úroveň ochrany a podpory ľudských práv na vnútroštátnej úrovni s osobitným dôrazom na oblasť občianskych a politických práv. Štvrtú periodickú správu spracovalo Ministerstvo zahraničných vecí a európskych záležitostí na základe podkladov vecne príslušných orgánov štátnej správy a nezávislých ľudskoprávnych inštitúcií pôsobiacich na vnútroštátnej úrovni (verejná ochrankyňa práv SR a Slovenské národné stredisko pre ľudské práva) v zmysle príslušných usmernení OSN pre vypracovanie periodických správ. 

Pred prerokovaním  materiálu vládou SR  o ňom diskutovali poradné orgány vlády SR. Rada vlády SR pre ľudské práva, národnostné menšiny a rodovú rovnosť  (ďalej len „Rada vlády pre ľudské práva“) ho, na svojom zasadnutí dňa 11. marca 2015, vzala na vedomie uznesením  č. 126 a odporučila ho vláde SR schváliť. 

4.	S cieľom vyhnúť sa duplicite správa neopakuje informácie uvádzané v predchádzajúcich periodických správach o implementácii paktu. Štvrtá periodická správa sa sústreďuje na aktualizáciu informácií zahrnutých v tretej implementačnej správe k paktu. Komplexné informácie k jednotlivým tematickým oblastiam ľudských práv (napr. boj proti rasovej diskriminácii, práva žien, práva detí  a pod.) obsahujú implementačné správy SR predložené v ostatných rokoch a dokumenty k 2. kolu univerzálneho periodického hodnotenia, ktoré SR absolvovala v roku 2014.

Článok 1
5.	Od predloženia tretej periodickej správy SR nedošlo v oblasti upravenej článkom 1 paktu k zmenám.
Článok 2

6.	Inštitucionálny rámec agendy ľudských práv v SR prešiel v hodnotenom období výraznými zmenami. V roku 2012 sa Ministerstvu zahraničných vecí a európskych záležitostí SR výrazne posilnili kompetencie v oblasti ľudských práv. Do portfólia podpredsedu vlády a ministra zahraničných vecí a európskych záležitostí sa presunuli otázky koordinácie a riadenia činnosti Rady vlády pre ľudské práva, poradného orgánu vlády SR pre agendu ľudských práv. Koordinácia vnútroštátnych ľudskoprávnych politík tak prináleží podpredsedovi vlády a ministrovi zahraničných vecí a európskych záležitostí, kým oblasti implementácie týchto politík sú v kompetencii jednotlivých rezortov. Tento prístup je plne v súlade s mainstreamingom ľudských práv. Neoddeliteľnou súčasťou vnútroštátnej politiky v oblasti ľudských práv je trvalý dialóg s občianskou spoločnosťou. V súvislosti s uvedenými inštitucionálnymi zmenami Ministerstvo zahraničných vecí a európskych záležitostí SR riadi aj dva dotačné tituly v oblasti ľudských práv: 1. presadzovanie, podpora a ochrana ľudských práv a slobôd a 2. predchádzanie všetkým formám diskriminácie, rasizmu, xenofóbie, homofóbie, antisemitizmu a ostatným prejavom intolerancie. Dotácie predstavujú základné nástroje podpory ľudskoprávnej agendy a jednu z foriem dialógu s občianskou spoločnosťou v tejto sfére.  

7.	Celoštátna stratégia ochrany a podpory ľudských práv v SR ako základný koncepčný dokument pre ľudskoprávnu agendu v krajine bola schválená na rokovaní vlády SR 18. februára 2015 [1]. Stratégia je výsledkom vyše dvojročnej širokej diskusie – otvorenosť a časový harmonogram procesu umožnili spoluprácu všetkých zainteresovaných aktérov z radov odborníkov, ako aj širokej verejnosti. Proces prípravy materiálu bol koordinovaný v rámci mandátu Rady vlády pre ľudské práva, s dôrazom na vysokú mieru participatívnosti a inkluzívnosti. 

Celoštátna stratégia ochrany a podpory ľudských práv v SR je strešným programovým dokumentom v oblasti ľudských práv. Jej cieľom je zmapovanie súčasného stavu dodržiavania a ochrany ľudských práv a pomenovanie prioritných oblastí, ktorým je potrebné venovať intenzívnu pozornosť do roku 2020, ako aj identifikovanie tých zraniteľných a marginalizovaných skupín a jednotlivcov, pre ktoré doposiaľ nie sú zabezpečené legislatívne rámce, inštitucionálne rámce, samostatné stratégie a rámce aplikačnej praxe. Podáva prehľad legislatívneho a inštitucionálneho rozsahu ochrany ľudských práv a stavu implementácie medzinárodných záväzkov SR.

Stratégia je prvým programovým dokumentom reflektujúcim moderné ponímanie ľudských práv v zmysle medzinárodnoprávnych záväzkov SR ako člena OSN, Rady Európy, EÚ a ďalších medzinárodných organizácií. Je východiskom budúcich konkrétnych politík a akčných plánov. Prijatím stratégie vládou SR sa otvoril nový priestor pre odbornú diskusiu o partikulárnych otázkach zadefinovaných v stratégii. Stratégia definuje rad priorít, ktorými sú:
i.	vypracovanie komplexnej analýzy stavu uplatňovania a ochrany ľudských práv,
ii.	systémové posilnenie inštitúcií podpory a ochrany ľudských práv, 
iii.	výchova, vzdelávanie, odborná príprava a výskum v oblasti ľudských práv, 
iv.	systémové opatrenia pre oblasť súdnej a inej právnej ochrany, 
v.	systémové opatrenia pre predchádzanie a odstraňovanie prekážok dosahovania skutočnej rovnoprávnosti a dôstojného života pre všetky skupiny obyvateľstva,
vi.	prijímanie systematických a komplexných opatrení voči všetkým formám intolerancie,
vii.	úplné a systematické využívanie členstva SR v medzinárodných ľudskoprávnych organizáciách v záujme dosiahnutia zlepšenia podpory a ochrany ľudských práv v SR

Kľúčovým prienikom všetkých východiskových materiálov spracovaných pre potreby vypracovania stratégie bola výchova a vzdelávanie v oblasti ľudských práv. Z tohto dôvodu bude tejto oblasti venovaná zvýšená pozornosť v nadchádzajúcom období. 

V rámci diskusie, ktorá sprevádzala prípravu stratégie, bola zástupcami občianskej spoločnosti identifikovaná aj potreba zmeny inštitucionálneho zabezpečenia koordinácie vnútroštátnej ľudskoprávnej agendy. Na základe tejto diskusie boli iniciované rokovania o prechode kompetencií v oblasti koordinácie úloh v oblasti ľudských práv na rezort s vnútroštátnym zameraním. Vzhľadom na oblasť pôsobenia bude týmto rezortom Ministerstvo spravodlivosti SR.

8.	S cieľom ďalšieho inštitucionálneho posilnenia ochrany ľudských práv, vrátane práv osôb patriacich k národnostným menšinám, bol v júli 2012 vytvorený post splnomocnenca vlády SR pre národnostné menšiny, poradného orgánu vlády pre oblasť národnostných menšín. Splnomocnenec v zmysle štatútu plní úlohy súvisiace so zachovaním, rozvojom a podporou práv príslušníkov národnostných menšín. Je hlavným orgánom pre implementáciu dvoch právne záväzných dohovorov vzťahujúcich sa k národnostným menšinám, Rámcového dohovoru na ochranu národnostných menšín a Európskej charty regionálnych alebo menšinových jazykov. Každoročne vydáva správu o postavení a právach príslušníkov národnostných menšín v SR. Jej obsahom sú i konkrétne odporúčania na zlepšovanie situácie. 

9.	Vo svojich aktivitách pokračuje splnomocnenec vlády SR pre rómske komunity. Zlepšovanie situácie Rómov vo všetkých oblastiach života ostáva naďalej jednou z priorít vlády SR. V januári 2012 bola schválená Stratégia SR pre integráciu Rómov do roku 2020 ako komplexný dokument, ktorým vláda SR reaguje na potrebu riešiť výzvy spojené so sociálnym a spoločenským začleňovaním rómskych komunít i na úrovni EÚ. Princípy obsiahnuté v stratégii majú ambíciu tvoriť základ politík (najmä v oblasti vzdelávania, zamestnania, bývania a zdravia) s cieľom riešiť nepriaznivú situáciu Rómov pre obdobie do roku 2020, ako aj pre programové obdobie na roky 2014 – 2020 pre použitie štrukturálnych fondov. Dôležitým aspektom stratégie je smerovanie politík na väčšinovú populáciu. 

10.	Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny SR pripravilo v roku 2014 návrh zákona o komisárovi pre deti a o komisárovi pre osoby so zdravotným postihnutím. Riešenie verejnej ochrany práv detí a verejnej ochrany práv osôb so zdravotným postihnutím a ich právna úprava predstavujú záväzok, ktorý je SR povinná plniť podľa Dohovoru o právach osôb so zdravotným postihnutím a Dohovoru o právach dieťaťa. Pre prípravu návrhov riešení verejnej ochrany práv detí a verejnej ochrany práv osôb so zdravotným postihnutím bola zriadená pracovná skupina zložená zo zástupcov Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny SR, Ministerstva zahraničných vecí a európskych záležitostí SR, Ministerstva spravodlivosti SR a zástupcov tretieho sektora (zástupcovia Výboru pre deti a mládež, Výboru pre osoby so zdravotným postihnutím a Spoločného sekretariátu výborov). Návrh zákona o komisárovi pre deti a komisárovi pre osoby so zdravotným postihnutím a o zmene a doplnení niektorých zákonov bol v decembri 2014 predložený do legislatívneho procesu. V súčasnosti je materiál v štádiu vyhodnocovania a zapracovávania pripomienok predložených v rámci medzirezortného pripomienkového konania. Predpokladaná účinnosť návrhu zákona je september 2015.

11.	V hodnotenom období SR podpísala a ratifikovala viaceré medzinárodné zmluvy o ľudských právach prijaté na pôde OSN a Rady Európy. V marci 2012 SR ratifikovala Opčný protokol k Medzinárodnému paktu o hospodárskych, sociálnych a kultúrnych právach. V nadväznosti na podpis Opčného protokolu k Dohovoru o právach dieťaťa o procedúre oznámení vo februári 2012 sa SR stala jeho zmluvnou stranou 3. decembra 2013. Dňa 15. decembra 2014 SR ratifikovala Medzinárodný dohovor o ochrane všetkých osôb pred nedobrovoľným zmiznutím. Na regionálnej úrovni Slovensko ako jeden z prvých štátov podpísalo Dohovor RE o predchádzaní násiliu na ženách a domácemu násiliu a o boji proti nemu. V súčasnosti sa pripravuje vnútroštátny proces jeho ratifikácie. SR začala vnútroštátny ratifikačný proces Dohovoru RE o ochrane detí pred sexuálnym vykorisťovaním a sexuálnym zneužívaním. 

12.	Významným krokom v ďalšom posilnení antidiskriminačnej legislatívy bolo prijatie novely zákona č. 365/2004 Z. z. o rovnakom zaobchádzaní v niektorých oblastiach a o ochrane pred diskrimináciou v znení neskorších predpisov (antidiskriminačný zákon) v apríli 2013. Novela rozšírila definíciu nepriamej diskriminácie tak, aby v súlade so smernicami EÚ zahŕňala aj hrozbu vzniku diskriminácie. Zároveň bola upravená definícia dočasných vyrovnávacích opatrení (affirmative action) spôsobom, ktorý vyslovene zahŕňa odstraňovanie znevýhodnení vyplývajúcich z diskriminácie na základe rasového a etnického pôvodu či príslušnosti k národnostnej menšine alebo etnickej skupine. V záujme podpory používania pozitívnych opatrení sa rozšírila možnosť prijímať tieto opatrenia okrem orgánov štátnej správy aj na samosprávne orgány a súkromné právnické osoby.

K implementácii odporúčania č. 5 
Slovenské národné stredisko pre ľudské práva

13.	Slovenské národné stredisko pre ľudské práva (ďalej len „stredisko“) ako nezávislá národná inštitúcia pre ľudské práva (NHRI) je zriadené na základe zákona č. 308/1993 Z. z. v znení neskorších predpisov. Stredisko ako NHRI plní úlohy v oblasti ľudských práv a základných slobôd vrátane práv dieťaťa. Úlohy strediska sú vymedzené zákonom, pričom o.i. je stredisko oprávnené zastupovať účastníka v konaní súvisiacom s porušením zásady rovnakého zaobchádzania, čo vyplýva z jeho postavenia ako národného orgánu pre rovné zaobchádzanie (equality body). Činnosť strediska je financovaná z dotácií zo štátneho rozpočtu a z darov od tuzemských a zahraničných fyzických a právnických osôb. SR si uvedomuje potrebu navýšenia zdrojov na zlepšenie inštitucionálneho zabezpečenia ochrany a podpory ľudských práv. Za súčasných rozpočtových podmienok však nie je takýto krok možný. SR, implementujúc záväzky vyplývajúce z Dohovoru o právach dieťaťa a z Dohovoru o právach osôb so zdravotným postihnutím, v najbližšej budúcnosti posilní inštitucionálnu ochranu ľudských práv na vnútroštátnej úrovni konštituovaním inštitútov komisára pre deti a komisára pre osoby so zdravotným postihnutím. 

14.	Po uplynutí akreditačného statusu strediska v marci 2012 prebiehali odborné konzultácie medzi strediskom a Úradom vysokého komisára OSN pre ľudské práva (OHCHR). Cieľom bolo znovuzískanie akreditácie, ako aj spolupráca pri príprave novely zákona o stredisku. Ako uvádza stredisko, uvedomujúc si náročnosť legislatívneho procesu potrebného na zmenu zákona a požiadavky fungovať podľa novelizovaného zákona jeden rok pred predložením žiadosti o akreditáciu, stredisko zaslalo OHCHR v lete 2013 potrebnú dokumentáciu, aby sa akreditovalo ešte pred novelou zákona, ktorá predpokladá dlhodobý proces.

15.	V marci 2014 bola stredisku v zmysle Parížskych princípov obnovená akreditácia so statusom B. V súčasnosti vláda SR pripravuje novelu zákona o stredisku s cieľom zvýšiť efektívnosť plnenia jeho mandátu. Gestorom procesu je Ministerstvo spravodlivosti SR. V tejto súvislosti sa uskutočnili stretnutia predstaviteľov Ministerstva spravodlivosti SR, Ministerstva zahraničných vecí a európskych záležitostí SR a strediska. Stredisko vyjadrilo plnú podporu akejkoľvek iniciatíve, ktorá povedie k posilneniu jeho mandátu a postavenia ako národnej inštitúcie na ochranu ľudských práv. 

16.	V tejto súvislosti bola zriadená pracovná skupina predstaviteľov Ministerstva zahraničných vecí a európskych záležitostí SR a Ministerstva spravodlivosti SR. Stredisko sa doposiaľ zúčastnilo niekoľkých kôl rokovaní a aktívne participuje na príprave novely zákona. Stredisko vyjadrilo plnú podporu akejkoľvek iniciatíve, ktorá povedie k posilneniu jeho mandátu a postavenia ako národnej inštitúcie na ochranu ľudských práv. 

17.	Jedným z cieľov pripravovanej legislatívnej úpravy je zvýšiť transparentnosť voľby výkonného riaditeľa strediska zavedením verejného výberového konania, posilniť zastúpenie mimovládneho sektora v správnej rade strediska a zaviesť povinnosť predkladať výročnú správu o stave ľudských práv Národnej rade SR (ďalej len “NR SR”). 

K implementácii odporúčania č. 6 a č. 18
Zvyšovanie povedomia o pakte medzi sudcami, právnikmi a prokurátormi

18.	SR si uvedomuje potrebu neustále zvyšovať povedomie o pakte medzi sudcami, právnikmi a prokurátormi s cieľom zabezpečiť, aby na jeho ustanovenia prihliadali vnútroštátne súdy. SR predmetné odporúčanie priebežne implementuje, a to predovšetkým prostredníctvom zlepšovania vzdelávacieho procesu na pôde Justičnej akadémie. V roku 2013 bola vytvorená komisia pre prípravu novelizácie právnych predpisov súvisiacich so vzdelávaním cieľových skupín Justičnej akadémie SR. Do plánu vzdelávania Justičnej akadémie SR boli zaradené špeciálne vzdelávacie podujatia pre sudcov, prokurátorov a právnikov venované paktu a ďalším zmluvám o ľudských právach a základných slobodách. Vzdelávanie príslušníkov Zboru väzenskej a justičnej stráže SR upravuje Koncepcia vzdelávania príslušníkov na roky 2012-2014, ako aj Koncepcia vzdelávania a rozvoja pracovníkov Zboru väzenskej a justičnej stráže na roky 2011 – 2020, ktorá je strategickým dokumentom v oblasti vzdelávania na úrovni Zboru väzenskej a justičnej stráže.

K implementácii odporúčania č. 7 
Návrh zákona, ktorý by Ústavnému súdu SR udelil právomoc rozhodovať o súlade vnútroštátnej legislatívy s medzinárodnými zmluvami

19.	V nadväznosti na odporúčanie výboru zabezpečiť schválenie zákona, ktorý by Ústavnému súdu SR udelil právomoc rozhodovať o súlade vnútroštátnej legislatívy s medzinárodnými zmluvami, Ministerstvo spravodlivosti SR vypracovalo v roku 2009 návrh zákona, ktorého podstatou bolo zavedenie individuálnej kontroly ústavnosti. Uvedený návrh však nezískal dostatočnú podporu, preto jeho iniciátor upustil od zámeru pokračovať v legislatívnom procese. Bez zmeny Ústavy SR nie je takýto zámer realizovateľný. 

20.	SR v súčasnosti transponuje Smernicu EP a Rady 2012/209/EÚ z 25. októbra 2012, ktorou sa ustanovujú minimálne normy v oblasti práv, podpory a ochrany obetí trestných činov. Transpozícia by mala byť zavŕšená do konca roku 2015. 

21.	Rovnako SR v súčasnosti vytvára legislatívne podmienky pre vykonanie Nariadenia Európskeho Parlamentu a Rady (EÚ) č. 606/2013 z 12. júna 2013 o vzájomnom uznávaní ochranných opatrení v občianskych veciach (Ú. v. EÚ L 181/4, 29. 6. 2013). Ide o vládny návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 99/1963 Zb. Občiansky súdny poriadok v znení neskorších predpisov a ktorým sa menia a dopĺňajú niektoré zákony, ktorý bol doručený NR SR na ďalší legislatívny postup.

Článok 3

K implementácii odporúčania č. 10
Podpora rodovej rovnosti 

22.	Novela antidiskriminačného zákona z apríla 2013 umožňuje prijímať dočasné vyrovnávacie opatrenia orgánmi verejnej správy alebo inými právnickými osobami smerujúce k odstráneniu znevýhodnenia o.i. z dôvodu pohlavia/rodu. Táto legislatívna úprava vytvorila základné podmienky pre prijatie účinných opatrení mierených o.i. na zvýšenie zastúpenia žien v rozhodovacích pozíciách. Inštitút dočasných vyrovnávacích opatrení je upravený tak, aby komplexne pokrýval oblasti prístupu k zamestnaniu, vzdelávaniu, zdravotnej starostlivosti a bývaniu.

23.	SR si uvedomuje potrebu  prijatia legislatívnych opatrení vo volebných zákonoch do všetkých stupňoch volených orgánov v SR, v súčasnosti sa však o nich neuvažuje. Politické iniciatívy na zvýšenie zastúpenia žien v rámci politických strán v podstate neexistujú. 

24.	V čase prípravy správy sa SR metodicky pripravuje na prijímanie rozšíreného konceptu dočasných vyrovnávacích opatrení. Relevantné ministerstvá v spolupráci s občianskou spoločnosťou vypracovali metodiky pre prijímanie dočasných vyrovnávacích opatrení pre verejné aj súkromné subjekty. Aktívne v tomto smere je aj Slovenské národné stredisko pre ľudské práva. 

25.	Zvýšenie zastúpenia žien v rozhodovacích pozíciách je aj jedným z cieľov Celoštátnej stratégie rodovej rovnosti a Akčného plánu rodovej rovnosti na roky 2014-2019, ktoré schválila vláda SR uznesením č. 574 dňa 20. novembra 2014.

26.	Zastúpenie žien v rozhodovacích pozíciách v SR variuje od nízkeho až po prevažujúce zastúpenie (súdnictvo).  Zastúpenie žien v politike v SR je dlhodobo nízke, podiel žien v Národnej rade SR sa dlhodobo pohybuje na hranici 15 až 20 %. Na tretinové zastúpenie, ktoré sa považuje za kritickú minimálnu hranicu pre reálnu schopnosť ovplyvňovať rozhodovanie, je stále potrebný dvojnásobok súčasného počtu ženských poslankýň. Legislatívne ukotvené pomerné zastúpenie žien na kandidátnych listinách (tzv. kvóty) má na Slovensku len veľmi nízku akceptáciu a podporu, najmä medzi politickými stranami, ktoré by museli takúto úpravu prijať a schváliť. Súčasné zloženie vlády SR je bez jedinej ženy, do novembra 2014 vykonávala funkciu ministerky zdravotníctva jedna žena. Z troch najvyšších ústavných funkcií (prezident, predseda NR SR a predseda vlády) nie je ani na jednom poste žena. Ženy sú dvomi podpredsedníčkami NR SR (do novembra 2014 boli ženy až tromi podpredsedami NR SR zo štyroch). 

27.	Pozitívnym príkladom adekvátneho zastúpenia žien v politike SR je zastúpenie SR v Európskom parlamente, kde z celkového počtu 13 poslancov sú 4 ženy, čo predstavuje viac ako 30 % zastúpenie. V predchádzajúcom volebnom období bolo toto zastúpenie ešte vyššie, na úrovni 38 %.

28.	Na riadení samosprávneho kraja v pozícii predsedu vyššieho územného celku sa zatiaľ nepodieľala ani jedna žena. Podiel žien medzi zvolenými poslancami samospráv na úrovni vyššieho územného celku a samosprávy sa dlhodobo pohybuje na nízkej úrovni a narastá len pomaly. Vo všetkých voľbách bol podiel zvolených žien o 4 až 5 % nižší, ako ich zastúpenie na kandidátnych listinách. V ostatných komunálnych voľbách (november 2014) uspelo 680 primátoriek a starostiek. Je to 23,4 % z 2911 obsadených starostovských kresiel, takmer rovnaký podiel žien bol aj medzi kandidátmi. Z 8763 uchádzačov o miesta primátorov a starostov bolo 2156 žien, čo je 24,6 %.  V 177 mestách a v mestských častiach Bratislavy a Košíc ich uspelo 26, čo je iba 14,7 %. Celkovo sa podiel žien na čele samospráv mierne zvyšuje, v roku 2010 ich bolo iba 653, čo je 22,46 %. V týchto voľbách sa žene zároveň prvýkrát podarilo prebojovať na čelo radnice krajského mesta v Prešove. Z uvedeného vyplýva, že v rámci politického systému a zastupiteľskej demokracie sa ženy lepšie presadzujú pri obsadzovaní funkcii starostov obcí, ako pri obsadzovaní funkcií primátorov miest.

Tabuľka 1 PODIEL ŽIEN ZVOLENÝCH ŽIEN VO VOĽBÁCH DO NR SR A VO VLÁDE SR
Voľby 
do NR SR	Zvolené ženy do NR SR (z počtu 150 poslancov/kýň)
	
Podiel žien vo vládach SR	
	Počet žien	Podiel žien v %	Počet členov	Počet žien	Podiel žien v %	
1994	22	14,7	19	3 - 4	15,8 - 21	
1998	19	12,7	22	3 - 2	13,6 - 9	
2002	29	19,3	16	0 - 2	0 - 12,5	
2006	24	16	16	1 - 2	6,3 - 12,5	
2010	23	15,3	15	2 (predsedníčka vlády)	13,3	
2012
(od 2014)	24	16	15	1
0	6,7
0	
Zdroj:  ŠÚ Slovenskej republiky, História vlád SR

29.	Najvýraznejšie zastúpenie majú ženy v súdnictve. Ženy sudkyne tvoria 63 % zo všetkých sudcov. V súčasnosti (k 20. januáru 2015) ženy zastávajú vrcholové funkcie v najvyšších orgánoch súdnej moci v SR, konkrétne na čele Ústavného súdu SR a Najvyššieho súdu SR sú ženy (predsedníčky) a podpredsedom Špecializovaného trestného súdu je tiež žena.  Okrem toho vo funkcii predsedu Súdnej rady SR je žena a riaditeľom Centra právnej pomoci je taktiež žena. Podľa stavu k 31. decembru 2013 z celkového počtu 1385 sudcov je 511 mužov(=36,9 %) a 874 žien (=63,1 %). Z uvedenej štatistiky vyplýva, že zastúpenie žien v justícii (sudkýň) viac ako 1,7-násobne prevyšuje počet mužov (sudcov). Podľa stavu  k 20. januáru 2015, z celkového počtu 8 predsedov krajských súdov v SR sú 2 ženy (predsedníčka Krajského súdu v Trenčíne a predsedníčka Krajského súdu v Žiline) a z celkového počtu 54 predsedov okresných súdov v SR je 25 žien. Na Najvyššom súde SR ženy tvoria 52 % sudcov, na krajských súdoch 62,9 % a na okresných 66,1 %. Funkciu sudcu na Špecializovanom trestnom súde vykonávajú 2 ženy (15,4 %).

30.	Zastúpenie žien v ekonomických rozhodovacích pozíciách patrí v SR k dlhodobo najvyšším v rámci EÚ. Podľa analýzy Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny SR o zastúpení žien v rozhodovacích pozíciách v spoločnostiach kótovaných na slovenskej burze (celkom 86 spoločností) tvoria ženy v dozorných radách 28,62 % zo všetkých členov. V pozíciách predsedníčok dozorných rád z dostupných informácií nie všetky firmy uvádzajú túto pozíciu) tvoria ženy 23,08 % (9 z 39 známych predsedov/níčok). Nižšie zastúpenie je vo výkonných pozíciách, kde v uvedených firmách tvoria ženy 16,84 % podiel v predstavenstve; na najvyššej pozícii ich je už iba 3,49 %. Nasledujúca tabuľka uvádza zastúpenie žien vo vedúcich a riadiacich pozíciách v SR vo všeobecnosti.

Tabuľka 2  Pracujúci muži a ženy vo vedúcich  a riadiacich funkciách  (z výberového zisťovania pracovných síl, podľa Klasifikácie zamestnaní KZAM a od roku 2011 ISCO-08)
	2005	2006	2007	2008	2009	2010	2011	2012	2013	
Zákonodarcovia a riadiaci zamestnanci  
v tis. Osobách	muži	95,7	95,0	88,7	94,2	92,9	91	83,6	67,4	63,8	
	ženy	42,5	36,8	39,7	39,8	44,2	48,1	37,3	33,4	31	
Podiel žien z celkového počtu 	%	30,8	27,9	30,9	29,7	32,2	34,6	30,9	33,1	32,7	
Zdroj: 1 Štatistický úrad Slovenskej republiky, metodika VZPS

31.	Vzdelávací systém  je zároveň aj ekonomickým odvetvím trhu práce, vyznačujúceho sa na jednej strane  celkovou výraznou prevahou žien - pedagogičiek, ale taktiež hierarchickou štruktúrou: čím vyšší stupeň vzdelávania, tým nižší podiel žien - pedagogičiek. Na čele univerzít a vysokých škôl je 14,3 % žien. 

Tabuľka 3 Zastúpenie žien v politickom, verejnom a ekonomickom živote

Indikátor	Ženy
v %	Muži
v %	Absolútny rodový rozdiel	
Politická participácia na  európskej úrovni (Európsky parlament, 2014)	30,8	69,2	38,4	
Politická participácia na národnej úrovni (NR SR, 2014)	16,0	84,0	68,0	
Politická participácia v národných vládach (2013)
Od novembra 2014	7,7
0	92,3
100	84,6
100	
Politická participácia vo vedení regionálnych zastupiteľstiev (2014)	0	100	100	
Politická participácia na regionálnej úrovni (reg. zastupiteľstvá, 2014)	15,4	84,6	69,2	
Politická participácia na úrovni samospráv (2014)	23,4	76,6	53,2	
Rodová skladba Najvyššieho súdu (4.Q, 2014)	52	48	-2	
Rodová skladba Súdnej rady SR	30	70	40	
Rodová skladba Ústavného súdu SR	36	64	28	
Podiel žien v dozorných radách eminentov akcií v SR, 
    z toho predsedajúcich dozorných rád (2013)	29
23	71
77	42
54	
Podiel žien vo výkonných funkciách – predstavenstvách eminentov akcií v SR (2013), z toho predsedajúcich dozorných rád (2013)	17
3,5	83
96,5	66
93	
Banková rada NBS (2014)	0	0	100	
Rektori/ky univerzít a vysokých škôl	14,3	85,7	71,4	
Zdroje: Eurostat; Štatistický úrad Slovenskej republiky; Databáza Európskej komisie Muži a ženy v riadiacich pozíciách, webové sídla inštitúcií

K implementácii odporúčania č. 11
Boj proti násiliu na ženách

32.	V posledných rokoch bol v SR posilnený legislatívny rámec týkajúci sa právneho postihovania rôznych foriem násilia páchaného na ženách a obchodovania so ženami. Právna úprava Trestného poriadku garantuje obetiam prístup k právnej pomoci prostredníctvom informačnej povinnosti orgánov činných v trestnom konaní. Zároveň legislatíva umožňuje činnosť organizácií na pomoc poškodeným, vrátane poskytovania právneho poradenstva. Súčasná právna úprava garantuje obetiam právo na poskytnutie bezplatnej právnej pomoci pri uplatňovaní nárokov na náhradu škody v rámci trestného konania ako aj v rámci občianskeho súdneho konania, a to prostredníctvom Centra právnej pomoci. V rokoch 2008 - 2013 v oblasti trestného práva došlo k významným legislatívnym zmenám týkajúcich sa prevencie a eliminácie násilia na ženách a domáceho násilia. Tieto zmeny sa týkali spresnenia a doplnenia existujúcich skutkových podstát trestných činov, ako aj zavedenia nových skutkových podstát trestných činov príslušnými novelizáciami zákona č. 300/2005 Z. z. Trestný zákon. Platný Trestný zákon z hľadiska implementácie príslušného dohovoru v súčasnosti ustanovuje skutkové podstaty trestných činov patriacich pod širší pojem násilia na ženách a domáceho násilia, napr. trestných činov proti ľudskej dôstojnosti, trestných činov proti rodine a mládeži a pod. S účinnosťou od 1. 9. 2011 bola do Trestného zákona zavedená skutková podstata trestného činu nebezpečného prenasledovania podľa § 360a Trestného zákona, ktorá postihuje tzv. „stalking“, t.j. dlhodobé prenasledovanie iného, ktoré je spôsobilé vzbudiť u prenasledovanej osoby dôvodnú obavu o jej život alebo zdravie, život alebo zdravie jej blízkej osoby, alebo podstatným spôsobom zhoršiť kvalitu jej života. 
33.	Významnou je aj ostatná novela zákona o odškodňovaní osôb poškodených násilnými trestnými činmi účinná od 1. júla 2013, v zmysle ktorej majú osoby poškodené trestným činom znásilnenia, sexuálneho násilia a sexuálneho zneužívania nárok na odškodnenie aj za spôsobenú morálnu ujmu. Novela explicitne ustanovuje, že osoby poškodené trestnými činmi znásilnenia, sexuálneho násilia a sexuálneho zneužívania majú na jednej strane nárok na vyplatenie odškodnenia fyzickej ujmy na zdraví, ak bola takýmto trestným činom spôsobená, a súčasne majú nárok aj na vyplatenie odškodnenia za spôsobenú morálnu škodu (psychická trauma, stres, úzkosť, frustrácia). V súčasnosti poškodený, ktorý bol obeťou úmyselného násilného trestného činu, môže požiadať o odškodnenie nielen podľa zákona č. 255/1998 Z. z. o odškodňovaní osôb poškodených násilnými trestnými činmi v znení neskorších predpisov (vzťahuje sa na prípady ujmy na zdraví, ku ktorej došlo v období od 1. januára 1999 do 30. apríla 2006), ale aj podľa zákona č. 215/2006 Z. z. o odškodňovaní osôb poškodených násilnými trestnými činmi v znení neskorších predpisov (posledná novelizácia bola vykonaná zákonom č. 146/2013 Z. z. účinným od 1. júla 2013), ktorý sa vzťahuje na všetky prípady ujmy na zdraví, ku ktorým došlo po 1. máji 2006. 

34.	Novela zákona o sociálnych službách, ktorá nadobudla účinnosť 1. januára 2014, zaviedla pojem „rodovo podmienené násilie“ ako druh krízovej sociálnej situácie, teda ohrozenie života alebo zdravia fyzickej osoby a rodiny, ktoré vyžaduje bezodkladné riešenie sociálnou službou. Súčasne novela upravuje možnosť poskytovať v zariadení núdzového bývania sociálnu službu a túto špeciálne poskytovať len pre niektorú vybranú cieľovú skupinu (napríklad  pre klientov domáceho násilia, rodovo podmieneného násilia alebo obete násilných trestných činov). V záujme ochrany života a zdravia sa fyzickým osobám v zariadeniach núdzového bývania zabezpečuje utajenie miesta a anonymita.  Platná právna úprava umožňuje poskytovanie špecializovaného sociálneho poradenstva a poskytovanie služieb v zariadení núdzového bývania aj  pre špecifické cieľové skupiny, teda aj ženy ohrozené násilím. 

35.	Zákon č. 153/2013 Z.z. o národnom zdravotníckom informačnom systéme v znení neskorších predpisov obsahuje ustanovenia o spracovaní osobných údajov dotknutých osôb pod názvom „Národný register osôb s podozrením na ich zanedbávanie, týranie, zneužívanie a osôb, na ktorých bolo páchané násilie“. 

36.	Dňa 11. mája 2011 SR podpísala Dohovor Rady Európy o predchádzaní násiliu na ženách a domácemu násiliu a o boji proti nemu. Jeho ratifikáciu v súčasnosti pripravuje. 
37.	V hodnotenom období prijala vláda SR dva Národné akčné plány na prevenciu a elimináciu násilia páchaného na ženách,  a to na obdobie rokov 2009 – 2012 a 2014-2019. Národný akčný plán na prevenciu a elimináciu násilia páchaného na ženách na roky 2009 – 2012 nadväzoval na operačné ciele Národnej stratégie na prevenciu a elimináciu násilia páchaného na ženách a v rodinách. Bol doplnený o tri rozširujúce oblasti, a to vzdelávanie a scitlivovanie pomáhajúcich profesií,  násilie voči ženám na pracovisku a práca s páchateľmi násilia. Reflektoval aj Záverečné odporúčania Výboru OSN pre odstránenie diskriminácie žien.  Pri realizácii akčného plánu zohrali dôležitú úlohu mimovládne organizácie. Národný akčný plán pre elimináciu a prevenciu násilia na ženách na roky 2014-2019 schválila vláda SR dňa 18. decembra 2013. Jeho cieľom je vytvoriť, implementovať a koordinovať komplexnú celoštátnu politiku pre oblasť prevencie a eliminácie násilia na ženách. Plán obsahuje konkrétne návrhy, akými sú príprava zákona o domácom násilí a násilí na ženách, vytvorenie koordinačno-metodického centra ale i podpora služieb, vzdelávanie a osveta v tejto oblasti.

38.	Z Národného akčného plánu pre prevenciu a elimináciu násilia na ženách na roky 2014 - 2019 vyplýva o.i úloha  „novelizovať zákon o Policajnom zbore a predĺžiť súčasnú 48-hodinovú lehotu na vykázanie násilnej osoby zo spoločného obydlia na dlhšiu adekvátnu lehotu“, s termínom plnenia do 31. decembra 2015, nakoľko súčasná 48-hodinová lehota v mnohých prípadoch nestačila naplniť cieľ tohto inštitútu, resp. jeho podstatu, ktorou je v súčasnosti poskytovanie ochrany ohrozeným osobám vykázaním násilníka zo spoločného obydlia na 48 hodín policajtom, čím tento inštitút vytvára pre ohrozenú osobu časový priestor, aby počas trvania vykázania podala na príslušný súd návrh na vydanie predbežného opatrenia podľa Občianskeho súdneho poriadku. Doručením takéhoto návrhu na súd sa trvanie vykázania zo spoločného obydlia predlžuje až do nadobudnutia vykonateľnosti rozhodnutia súdu o tomto návrhu. Z tohto aspektu sa javí inštitút vykázania osoby zo spoločného obydlia ako prostriedok dočasného riešenia problému domáceho násilia a to krátkodobým izolovaním násilníka od obete, najmä v jeho počiatočných štádiách.

39.	V súlade s úlohami vyplývajúcimi z uvedených národných akčných plánov v oblasti prevencie a eliminácie násilia na ženách Ministerstvo vnútra SR prostredníctvom úradu kriminálnej polície Prezídia Policajného zboru priebežne sleduje a vyhodnocuje využívanie inštitútu vykázania zo spoločného obydlia, a to na základe údajov predkladaných jednotlivými krajskými riaditeľstvami Policajného zboru štvrťročne.

Tabuľka 4 - Prehľad počtu vykázaní zo spoločného obydlia za Slovenskú republiku a jednotlivé kraje za obdobie od  15. decembra 2008 do 31. decembra 2013
	 15.12.       
     -                31.12.
2008	2009	2010	2011	2012	2013	Spolu	
Slovenská republika	10	226	228	277	253	309	1303	
Bratislavský kraj	3	37	24	36	30	34	164	
Trnavský kraj	3	22	25	47	35	33	165	
Nitriansky kraj	0	53	60	72	60	71	316	
Trenčiansky kraj	0	18	12	15	18	38	101	
Žilinský kraj	2	22	16	22	15	19	96
	
Banskobystrický kraj	0	14	11	9	20	21	75	
Prešovský kraj	2	37	41	38	44	52	214	
Košický kraj	0	23	39	38	31	41	172	

40.	V rámci Policajného zboru je zber a evidencia údajov o trestných činoch, páchateľoch a obetiach trestných činov zabezpečovaná prostredníctvom informačného systému Evidenčno-štatistický systém kriminality. Systém prešiel od roku 2011 rôznymi inováciami a prispôsoboval sa potrebám praxe. Zmeny sa vykonávajú najmä v závislosti na zmenách Trestného zákona a Trestného poriadku tak, aby bola zachovaná kontinuita s dátami za predchádzajúce obdobie. Predmetom spracovávaných informácií sú okrem iného štandardné i neštandardné štatistické výstupy týkajúce sa kriminality súvisiacej s násilím páchaným na ženách, mužoch a deťoch, ktoré sú využívané v oblasti prevencie kriminality, ako aj pre analytickú a riadiacu činnosť. K obetiam trestných činov sa evidujú údaje o pohlaví, veku a vzdelaní. Výstupy z informačného systému sú poskytované Štatistickému úradu SR, ostatným orgánom štátnej správy a prostredníctvom úradu medzinárodnej policajnej spolupráce Prezídia Policajného zboru do zahraničia. 

41.	Komplex vyššie uvedených zmien v právnom poriadku, intenzívna spolupráca Policajného zboru s mimovládnymi organizáciami zameranými na pomoc obetiam domáceho násilia, spolu s masívnymi cielenými preventívnymi aktivitami všetkých zúčastnených subjektov vedie k tomu, že obete násilia pociťujú väčšiu právnu istotu, čo v konečnom dôsledku znamená zvýšený počet trestných oznámení takýchto násilných trestných činov.

42.	Policajný zbor v ostatnom období vyvinul úsilie na skvalitnenie prípravy a tréningu policajtov, ktorí sa špecializujú na odhaľovanie, objasňovanie a vyšetrovanie tejto trestnej činnosti tak, aby v prípade zhromaždenia potrebných a dostupných dôkazov boli jej páchatelia postavení pred súd. 

Tabuľka 5 - Prehľad o obetiach vybraných násilných a mravnostných trestných činov (2008 – 2013)

Celkový počet obetí	2008	2009	2010	2011	  2012	2013	
násilná kriminalita							
     - vraždy	94	78	82	88	63	78	
     - lúpeže na osobách	1217	1078	908	671	764	637	
     - týranie blízkej osoby a zverenej  osoby	497	371	279	343	284	268	
mravnostná kriminalita							
Znásilnenie	152	142	117	150	88	91	
sexuálne zneužívanie	387	396	369	542	497	482	
obchodovanie s ľuďmi 	11	9	9	19	   23	      11	

Počet žien – obetí trestnej činnosti (2008-2013)

	2008	2009	2010	  2011	2012	2013	
násilná kriminalita							
      - vraždy	24	32	31	31	18	23	
      - lúpeže na osobách	353	366	307	260	253	203	
      - týranie blízkej osoby
        a zverenej osoby	
377	
277	
207	
246	
209	
184	
mravnostná kriminalita							
     - znásilnenie	152	142	117	150	88	91	
      - sexuálne zneužívanie	333	335	309	437	412	414	
      - obchodovanie s ľuďmi	9	7	4	     8	   13	   5	

43.	Polícia pri príležitosti Medzinárodného dňa boja proti násiliu páchanému na ženách pripravila v novembri 2014 preventívnu kampaň proti rodovo podmienenému násiliu. Cieľom kampane bolo pripomenúť, že i na Slovensku sú ženy - obete násilia a toto násilie je páchané najmä „za zatvorenými dverami“ domácností. Počas kampane policajti a koordinátori prevencie poskytovali informácie o formách násilia a trestno-právnej rovine násilia. Záujemcom poskytli  rady ako sa správať v prípade násilia, kam sa obrátiť v prípade potreby pomoci, keď sa sami stanú obeťou násilia, ale i vtedy, ak majú vedomosť o násilí páchanom vo svojom okolí.

44.	Otázkou násilia na ženách sa zaoberajú aj poradné orgány vlády SR. Rada vlády SR pre prevenciu kriminality má zriadenú od roku 2013 Expertnú skupinu pre elimináciu násilia na ženách a v rodinách, ktorá má 15 stálych členov, pričom sú v nej zástupcovia Odboru rodovej rovnosti a rovnosti príležitostí Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny SR, Ministerstva vnútra SR, Policajného zboru SR, Ministerstva spravodlivosti SR, Ministerstva zdravotníctva SR, Ministerstva školstva, vedy, výskumu a športu SR, Ústredia práce, sociálnych vecí a rodiny SR, samosprávy, akademickej obce a mimovládnych organizácií. Expertná skupina plní hlavne  nasledujúce úlohy: 

a) dáva rade podnety na čiastkové a systémové opatrenia pre zvýšenie úrovne prevencie a eliminácie násilia na ženách a v rodinách;
b) monitoruje plnenie stratégií a akčných plánov v oblasti prevencie a eliminácie násilia na ženách a v rodinách a v prípade potreby poskytuje odborné zázemie pre ich implementáciu;
c) podieľa sa na vypracovaní správ pre kontrolné mechanizmy medzinárodných zmlúv v oblasti násilia na ženách a v rodinách;
d) poskytuje rade pomoc pri vypracúvaní preventívnych programov a projektov, ich realizácii a vyhodnocovaní ich účinnosti.

45.	Vláda SR si uvedomuje potrebu systémového riešenia inštitucionálnej podpory obetiam násilia na ženách a domáceho násilia. Konkrétnym opatrením v tomto smere je realizácia národného projektu podporeného z Európskeho sociálneho fondu vo výške približne 3 mil. EUR, ktorého hlavnou náplňou bude podpora existujúcich a zriadenie nových azylových domov (tzv. bezpečných ženských domov) a súvisiacich sociálnych služieb (poradenských centier) na celom Slovensku tak, aby bola zabezpečená ich regionálna dostupnosť v každom samosprávnom kraji. Tieto zariadenia budú poskytovať komplexné služby ženám zažívajúcim domáce násilie a ich deťom. Systém krízovej intervencie, vytvorený v rámci projektu, bude pozostávať z nasledujúcej siete inštitúcií: národná non-stop bezplatná telefonická linka, sieť špecifických sociálnych služieb a sieť bezpečných ženských domov.  

46.	Začiatkom roka 2015 sa začal realizovať projekt na vytvorenie Koordinačno-metodického centra pre násilie na ženách a domáce násilie (ďalej len „KMC“) s úlohou metodicky riadiť prevenciu a elimináciu oboch foriem násilia. V rámci KMC bude vytvorený expertný tím zodpovedný za odbornú koordináciu a supervíziu systémovej prevencie a intervencie na podporu obetí a poskytovania služieb v oblasti násilia páchaného na ženách a domáceho násilia. Cieľom KMC bude zabezpečenie  odbornej koordinácie jednotlivých aktivít prostredníctvom jednotných metodických usmernení pre poskytovanie služieb v oblasti prevencie a eliminácie násilia páchaného na ženách a deťoch, vytváranie podmienok multiinštitucionálnej spolupráce pomáhajúcich profesií a zabezpečenie systému ich vzdelávania, ako aj uskutočňovanie výskumov, monitoringu a osvetových aktivít. Komplementárne financovanie na dobudovanie a rozšírenie systému pomoci, dofinancovanie aktivít a pokrytie ďalších výdavkov ako výskum, vzdelávanie, kampane a ďalšie soft aktivity bude zabezpečené cez Nórsky finančný mechanizmus. Celková čiastka alokovaná na štátnej úrovni na problematiku eliminácie násilia páchaného na ženách predstavuje na roky 2013-2015 približne 12 miliónov EUR.

47.	Téme násilia na ženách sa venuje stredisko v správach o dodržiavaní ľudských práv vrátane princípu rovnakého zaobchádzania a práv dieťaťa. Zároveň od roku 2014 je zástupkyňa Strediska členkou Ad hoc iniciatívy Násilie proti ženám (Ad hoc initiative - Violence against Women) fungujúcej v rámci Európskej siete národných orgánov pre rovné zaobchádzanie (Equinet). Stredisko plne podporuje skorú ratifikáciu Dohovoru Rady Európy o predchádzaní násiliu na ženách a domácemu násiliu a o boji proti nemu.

Článok 4

48.	Ústavný zákon č. 227/2002 Z. z. o bezpečnosti štátu v čase vojny, vojnového stavu, výnimočného stavu a núdzového stavu v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o bezpečnosti štátu“) podrobne ustanovuje v článkoch 2 až 5 podmienky vyhlásenia  vojny, vojnového stavu, výnimočného stavu a núdzového stavu. 

49.	Zákon o bezpečnosti štátu upravuje aj zákonné nároky na náhrady za obmedzenie vlastníckeho práva, za škody spôsobené ozbrojenými silami, ozbrojenými zbormi, Hasičským a záchranným zborom a záchrannými službami, za splnenie pracovnej povinnosti a za iné vykonané práce a služby uložené na plnenie úloh podľa tohto ústavného zákona, ktoré vznikli v čase vojny, vojnového stavu a výnimočného stavu.

Článok 5

50.	Od predloženia tretej periodickej správy SR nedošlo v oblasti upravenej článkom 5 paktu k zmenám.

Článok 6

51.	Právo na život je v SR ústavne chránené. V zmysle článku 15 ods. 1 Ústavy SR „každý má právo na život.“ Podľa článku 15 odseku 2 Ústavy SR „nikto nesmie byť pozbavený života.“ 

52.	SR sa v roku 1999 stala zmluvnou stranou Druhého opčného protokolu k paktu. Druhý opčný protokol nadobudol platnosť pre SR dňa 22. septembra 1999.

53.	V súčasnej dobe je platná legislatíva týkajúca sa poskytovania zdravotnej starostlivosti vo vzťahu k umelému prerušeniu tehotenstva rozpracovaná vo viacerých právnych predpisoch, predovšetkým v 
•	zákone č. 73/1986 Zb. o umelom prerušení tehotenstva v znení neskorších predpisov, 
•	zákone č. 576/2004 Z.z. o zdravotnej starostlivosti, službách súvisiacich s poskytovaním zdravotnej starostlivosti v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o zdravotnej starostlivosti“),
•	vo vyhláške Ministerstva zdravotníctva Slovenskej socialistickej republiky č. 74/1986 Zb., ktorou sa vykonáva zákon Slovenskej národnej rady č. 73/1986 Zb. o umelom prerušení tehotenstva,
•	vo vyhláške Ministerstva zdravotníctva SR č. 417/2009 Z. z., ktorou sa ustanovujú podrobnosti o informáciách poskytovaných žene a hlásenia o poskytnutí informácií, vzor písomných informácií a určuje sa organizácia zodpovedná za prijímanie a vyhodnocovanie hlásenia, t.j. podrobnosti o informáciách poskytovaných žene v čase podania žiadosti o umelé prerušenie tehotenstva v znení neskorších predpisov.
•	vo vyhláške Ministerstva zdravotníctva SR č. 418/2009 Z. z., ktorou sa ustanovujú podrobnosti a podmienky zverejnenia v zozname občianskych združení, neziskových organizácií, nadácií, cirkví a náboženských spoločností, ktoré poskytujú ženám finančnú, materiálnu alebo psychologickú pomoc v tehotenstve. 

Článok 7

K implementácii odporúčania č. 13
Sterilizácie rómskych žien 

54.	Zákon o zdravotnej starostlivosti upravuje aj otázky právnych vzťahov vznikajúcich pri poskytovaní zdravotnej starostlivosti. Zákon uvádza, že poskytovateľ nemusí uzavrieť dohodu o poskytovaní zdravotnej starostlivosti s pacientom, ak „poskytovaniu zdravotnej starostlivosti bráni osobné presvedčenie zdravotníckeho pracovníka, ktorý má zdravotnú starostlivosť poskytovať“ – uvedené sa týka len umelého prerušenia tehotenstva, sterilizácie a asistovanej reprodukcie.  

55.	Ošetrujúci zdravotnícky pracovník má zákonnú povinnosť informovať o účele, povahe, následkoch a rizikách poskytnutia zdravotnej starostlivosti, o možnostiach voľby navrhovaných postupov a rizikách odmietnutia poskytnutia zdravotnej starostlivosti. Toto poučenie musí poskytnúť zrozumiteľne, ohľaduplne, bez nátlaku, s možnosťou a dostatočným časom pre slobodnérozhodnutie pre informovaný súhlas, primerane rozumovej a vôľovej vyspelosti a zdravotnému stavu ošetrovanej osoby. Poskytnutie zdravotnej starostlivosti je teda podmienené informovaným súhlasom pacienta. Ak ale aj napriek poučeniu a odporúčaniam lekára pacient nesúhlasí s liečbou, má právo poučenie odmietnuť, o čom sa urobí písomný záznam. Ide v podstate o "informovaný nesúhlas". Každý, kto má právo dať informovaný súhlas, má aj právo informovaný súhlas kedykoľvek slobodne odvolať. Informovaný súhlas je preukázateľný súhlas s poskytnutím zdravotnej starostlivosti, ktorému predchádzalo poučenie podľa tohto zákona. 

56.	Povinnosť informovať sa vzťahuje na osobu, ktorej sa má zdravotná starostlivosť poskytnúť, alebo aj inú osobu, ktorú si táto osoba určila alebo zákonného zástupcu alebo opatrovníka, ak osobou, ktorej sa má zdravotná starostlivosť poskytnúť je maloleté dieťa, osoba pozbavená spôsobilosti na právne úkony alebo osoba s obmedzenou spôsobilosťou na právne úkony a vhodným spôsobom aj osobu nespôsobilú dať informovaný súhlas. Informovaný súhlas sa vyžaduje okrem iného aj v prípade sterilizácie. Každý, kto má právo dať informovaný súhlas, má aj právo informovaný súhlas kedykoľvek slobodne odvolať. 

57.	Zákon o zdravotnej starostlivosti obsahuje detailné ustanovenie o sterilizácii. Podľa § 40 zákona o zdravotnej starostlivosti:
	(1) Sterilizácia na účely tohto zákona je zabránenie plodnosti bez odstránenia alebo poškodenia pohlavných žliaz osoby.
	(2) Sterilizáciu možno vykonať len na základe písomnej žiadosti a písomného informovaného súhlasu po predchádzajúcom poučení osoby plne spôsobilej na právne úkony alebo zákonného zástupcu osoby nespôsobilej dať informovaný súhlas alebo na základe rozhodnutia súdu na základe žiadosti zákonného zástupcu.
	(3) Poučenie predchádzajúce informovanému súhlasu sa musí poskytnúť spôsobom ustanoveným v § 6 ods. 2 a musí zahŕňať informácie o
a) alternatívnych metódach antikoncepcie a plánovaného rodičovstva,
b) možnej zmene životných okolností, ktoré viedli k žiadosti o sterilizáciu,
c) medicínskych dôsledkoch sterilizácie ako metódy, ktorej cieľom je nezvratné zabránenie plodnosti,
d) možnom zlyhaní sterilizácie.
	(4) Žiadosť o sterilizáciu sa podáva poskytovateľovi, ktorý sterilizáciu vykonáva. Žiadosť o sterilizáciu ženy posudzuje a sterilizáciu vykonáva lekár so špecializáciou v špecializačnom odbore gynekológia a pôrodníctvo, žiadosť o sterilizáciu muža posudzuje a sterilizáciu vykonáva lekár so špecializáciou v špecializačnom odbore urológia.
	(5) Sterilizáciu nemožno vykonať skôr ako 30 dní po informovanom súhlase.” 

58.	V roku 2003, po uverejnení publikácie Centra pre reprodukčné práva a Poradne pre občianske a ľudské práva „Telo i duša: Násilné sterilizácie a ďalšie útoky na reprodukčnú slobodu Rómov na Slovensku“, určilo Ministerstvo zdravotníctva SR kontrolnú skupinu znalcov s cieľom vyšetriť údajné nezákonné sterilizácie a segregáciu rómskych žien. Na základe správy Ministerstva zdravotníctva SR predloženej Výboru Národnej rady SR pre ľudské práva, národnosti a postavenie žien bolo preskúmaných 3500 chorobopisov sterilizovaných žien a cca 18 000 chorobopisov žien po cisárskom reze, a to za uplynulých 10 rokov. Počet  sterilizovaných žien na Slovensku predstavovala len 0,1 % žien v reprodukčnom veku. Dôvodom nízkeho počtu sterilizácií na Slovensku bola predovšetkým skutočnosť, že zákrok nebol všeobecne používaný ako forma antikoncepcie. Skupina znalcov dospela k záveru, že v nemocniciach, ktoré kontrolovala, nedošlo k spáchaniu zločinu genocídy alebo segregácii rómskej populácie. Všetky prípady sterilizácií boli založené na zdravotných indikáciách. V niekoľkých prípadoch zistila kontrolná skupina určité nedostatky vo vedení zdravotnej dokumentácie. Nemocnice, v ktorých sa zistili administratívne pochybenia, prijali opatrenia za účelom ich odstránenia. V žiadnej z nemocníc, ktoré navštívili znalci, neexistovali osobitné izby pre rómske ženy a všetkým pacientkam bola poskytnutá zdravotná starostlivosť za rovnakých podmienok bez akejkoľvek diskriminácie. Správa skupiny znalcov obsahovala súbor odporúčaní v oblasti vzdelávania zdravotníckych pracovníkov zameraného na „kultúrne rozdiely v regiónoch so zvýšenou koncentráciou rómskych komunít”. 

59.	S cieľom vzdelávania rómskej populácie v oblasti zdravotnej starostlivosti vytvorila Slovenská zdravotnícka univerzita v Bratislave v spolupráci s Ministerstvom zdravotníctva SR sieť asistentov zdravotnej starostlivosti, ktorí získali špeciálny výcvik a pôsobili v rómskych osadách. Prijaté legislatívne opatrenia s účinnosťou od 1. januára 2005 zosúladili práva pacientov s medzinárodnými štandardmi. 

60.	V súvislosti so sterilizáciami rómskych žien je relevantná judikatúra Európskeho súdu pre ľudské práva. Európsky súd pre ľudské práva vyhlásil rozsudky proti SR v troch prípadoch týkajúcich sa sterilizácií žien bez ich informovaného súhlasu V. C. proti SR  (rozsudok z 8. novembra 2011, ktorý nadobudol právoplatnosť 8. februára 2012), N. B. proti SR (rozsudok z 12. júna 2012, ktorý nadobudol právoplatnosť 12. septembra 2012) a I. G., M. K. a R. H. proti SR (rozsudok z 13. novembra 2012, ktorý nadobudol právoplatnosť 29. apríla 2013). V prípade V.C. proti SR Súd nepožadoval, aby vnútroštátne orgány začali trestné konanie z vlastnej iniciatívy, pretože nezistil, že by lekári konali so zlým úmyslom alebo so zámerom zle zaobchádzať so sťažovateľkou. Neuznal namietané porušenie procesnej časti čl. 3 dohovoru v prípade V.C. proti SR týkajúce sa neúčinnosti vyšetrovania. Rovnako v prípade N. B. proti SR Súd pre ľudské práva neprijal sťažovateľkinu sťažnosť, že SR neuskutočnila účinné vyšetrovanie jej sterilizácie. Uviedol, že trestné oznámenie sťažovateľky bolo preskúmané na troch stupňoch konania a Generálna prokuratúra SR uznala, že sťažovateľka bola sterilizovaná v rozpore s relevantným právom, nakoľko jej zákonný zástupca nedal súhlas so zákrokom. K záveru o porušení čl. 3 Dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd v jeho procesnej časti Súd dospel len v prípade I. G., M. K. a R. H. proti SR, a to pod vplyvom konkrétnych skutkových okolností prípadu, keď konštatoval, že spôsob, akým v prípade konali vnútroštátne orgány, nebol zlučiteľný s požiadavkou promptnosti a primeranej rýchlosti. Predložené dôkazy Súd nepresvedčili, že by išlo o časť organizovanej politiky alebo že by správanie zdravotníckeho personálnu bolo rasovo motivované. Rozsudky súdu v spomínaných prípadoch nepotvrdili tvrdenia o mnohopočetných nezákonných sterilizáciách rómskych žien. Opatrenia vykonané SR v súvislosti s výkonom uvedených rozsudkov (legislatívne a iné) sú v súčasnosti sledované Výborom ministrov Rady Európy. Sťažovateľkám bolo vyplatené súdom priznané finančné zadosťučinenie. Všetky uvedené rozsudky boli publikované v Justičnej revue. Rozsudky v prípade V. C. a N. B. proti SR boli zaslané predsedníčke Ústavného súdu SR a predsedom všetkých okresných a krajských súdov. S obsahom rozsudkov v uvedených prípadoch oboznamuje  zástupkyňa SR pred Súdom pre ľudské práva v rámci vzdelávacích aktivít sudcov a prokurátorov. Pre vnútroštátne súdy predstavuje rozsudok V. C. proti SR (ako i ďalšie dva spomenuté rozsudky) významný návod, ako postupovať pri posudzovaní žalôb o odškodnenie žien dotknutých pochybeniami v súvislosti so sterilizáciou a pri stanovovaní výšky odškodnenia. 

61.	Na základe správy komisára Rady Európy pre ľudské práva Thomasa Hammarberga zverejnenej dňa 20. decembra 2011, bol za účelom napĺňania základných ľudsko-právnych dokumentov a zjednotenia postupu v praxi zo strany zdravotníckych zariadení pri vykonaní sterilizácií.  Novela zákona o zdravotnej starostlivosti pripravený Ministerstvom zdravotníctva SR obsahuje splnomocňovacie ustanovenie na vydanie všeobecne záväzného právneho predpisu, ktorým sa upravia podrobnosti v postupoch pri vytváraní podmienok garantujúcich poskytnutie informovaného súhlasu na vykonanie sterilizácie v súlade so smernicou prijatou Medzinárodnou pôrodníckou a gynekologickou federáciou a vzory informovaného súhlasu v štátnom jazyku a jazykoch národnostných menšín.

62.	Ministerstvo zdravotníctva SR vypracovalo všeobecne záväzný právny predpis „Vyhláška Ministerstva zdravotníctva SR č. 56/2014, ktorou sa ustanovujú podrobnosti o poučení, ktoré predchádza informovanému súhlasu pred vykonaním sterilizácie osoby a vzory informovaného súhlasu pred vykonaním sterilizácie osoby v štátnom jazyku a v jazykoch národnostných menšín“, konkrétne v bulharskom jazyku, českom jazyku, chorvátskom jazyku, maďarskom jazyku, nemeckom jazyku, poľskom jazyku, rómskom jazyku, rusínskom a ukrajinskom jazyku. Vyhláška nadobudla účinnosť dňa 1. apríla 2014.

63.	 Prierezovo je problematika o nepriaznivých dôsledkoch nútenej sterilizácie premietnutá do obsahu vzdelávania všetkých študentov zdravotníckeho školstva v dennej i externej forme štúdia, ktorým získavajú odbornú spôsobilosť na výkon odborných pracovných činností v jednotlivých zdravotníckych povolaniach (Nariadenie vlády SR č. 296/2010 Z. z. o odbornej spôsobilosti na výkon zdravotníckeho povolania, spôsobe ďalšieho vzdelávania zdravotníckych pracovníkov, sústave špecializačných odborov  a sústave certifikovaných pracovných činností v znení neskorších predpisov) a to v predmetoch: profesijná etika, verejné zdravotníctvo, komunitná medicína, sociálne determinanty zdravia, gynekológia a pôrodníctvo, zdravotnícke právo, ošetrovateľstvo, gynekologické ošetrovateľstvo, pôrodná asistencia, ošetrovateľstvo v komunite, urgentná zdravotná starostlivosť, multikultúrne ošetrovateľstvo, sociálna práca a iné. Systematicky sa predmetnej tematike venuje pozornosť aj v rámci špecializačného štúdia zameraného na ošetrovateľskú starostlivosť v študijných odboroch: chirurgia, intenzívna ošetrovateľská starostlivosť o dospelých, intenzívna starostlivosť v gynekológii a pôrodníctve, pôrodná asistencia a starostlivosť o ženu v rodine a komunite, ošetrovateľská starostlivosť v komunite, ako aj v rámci štúdia zameraného na riadenie a organizáciu zdravotníctva s názvom Master of Public Health.   

K implementácii odporúčania č. 12
Telesné tresty detí

64.	Výbor OSN pre práva dieťaťa po prerokovaní druhej periodickej správy (CRC/C/SVK/2) odporučil implementovať zásadu nulovej tolerancie k telesným trestom a iným hrubým alebo ponižujúcim formám trestania v každom prostredí, vrátane rodiny (bod 37 Záverečných odporúčaní - Výbor odporúča, aby zmluvná strana dohovoru zohľadňujúc Všeobecný komentár výboru č. 8 o práve dieťaťa na ochranu pred telesnými trestami a ostatnými krutými a ponižujúcimi formami trestania (CRC/C/GC/8, 2006) prijala kroky zabezpečujúce výslovný zákaz telesných trestov zákonom v každom prostredí, vrátane rodiny).

65.	Výslovný zákaz fyzických trestov bol zavedený v podmienkach sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately novelou zákona o sociálnoprávnej ochrane detí a o sociálnej kuratele od 1. januára 2009. V zákone o sociálnoprávnej ochrane detí a o sociálnej kuratele, je  taxatívne upravená tzv. nulová tolerancia k telesným trestom a iným hrubým alebo ponižujúcim formám zaobchádzania s deťmi („pri vykonávaní opatrení podľa tohto zákona je zakázané používať všetky formy telesných trestov na dieťati a iné hrubé alebo ponižujúce formy zaobchádzania a formy trestania dieťaťa, ktoré mu spôsobujú alebo môžu spôsobiť fyzickú ujmu alebo psychickú ujmu“). V zmysle uvedeného zákona je každý povinný upozorniť orgán sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately na porušovanie práv dieťaťa. Ak je orgán sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately upozornený na použitie hrubých alebo ponižujúcich foriem zaobchádzania a foriem trestania dieťaťa alebo ak pri výkone opatrení podľa tohto zákona zistí ich použitie rodičom alebo osobou, ktorá sa osobne stará o dieťa, je povinný, v závislosti od ich povahy a závažnosti, uplatniť niektoré z opatrení podľa tohto zákona.

66.	Dieťa má právo požiadať o pomoc pri ochrane svojich práv orgán sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately alebo iný štátny orgán, ktorý je príslušný chrániť práva a právom chránené záujmy dieťaťa, zariadenie, obec, vyšší územný celok, akreditovaný subjekt, školu, školské zariadenia, poskytovateľa zdravotníckej starostlivosti, pričom všetky tieto subjekty sú povinné poskytnúť dieťaťu okamžitú pomoc pri ochrane jeho života a zdravia, vykonať opatrenia na zabezpečenie jeho práv a právom chránených záujmov a to i sprostredkovaním takejto pomoci. To platí aj vtedy, ak dieťa nemôže vzhľadom na vek a rozumovú vyspelosť požiadať o pomoc samo ale prostredníctvom tretej osoby. Do všetkých rezortných inštitúcií Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny SR v roku 2010 boli distribuované materiály z programu Rady Európy Budovanie Európy pre deti a s deťmi a tiež informácie, ktoré sa týkali kampane proti páchaniu sexuálneho násilia na deťoch a zákazu telesných trestov. 

67.	Vláda SR svojím uznesením č. 24/2014 z 15. januára 2014 schválila Národnú stratégiu na ochranu detí pred násilím. Základným zámerom Národnej stratégie  je dosiahnutie kvalitatívnej zmeny vo vnímaní a riešení násilia páchaného na deťoch dôsledným prepojením a zintegrovaním čiastkových politík do efektívneho a funkčného mechanizmu pre komplexné a systematické riešenia násilia páchaného na deťoch. Návrh Národnej stratégie vychádza zo Všeobecného komentára Výboru OSN pre práva dieťaťa č. 13 (2011) a z Politického usmernenia Rady Európy pre integrované národné stratégie na ochranu detí pred násilím. Národná stratégia definuje strategické ciele v oblasti ochrany detí pred násilím na národnej úrovni tak, aby sa výsledný efekt prejavil na miestnej úrovni.

68.	Ministerstvo spravodlivosti SR predložilo dňa 17. decembra 2014 do medzirezortného pripomienkového konania návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 36/2005 Z. z. o rodine a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov. Tento návrh má reflektovať aj na ochranu detí pred násilím a to tým, že navrhuje sa vymedziť kritéria najlepšieho záujmu dieťaťa priamo v zákone týmto spôsobom: 
„Čl. 5: Záujem maloletého dieťaťa je prvoradým hľadiskom pri rozhodovaní vo všetkých veciach, ktoré sa ho týkajú. Pri určovaní a posudzovaní záujmu maloletého dieťaťa sa zohľadňuje najmä
1.	úroveň starostlivosti o dieťa,
2.	bezpečie dieťaťa ako aj bezpečie prostredia, v ktorom sa dieťa zdržiava,
3.	ochrana dôstojnosti, duševného, telesného a citového vývinu dieťaťa, 
4.	ohrozenie vývinu dieťaťa zásahmi do dôstojnosti, duševnej, telesnej a citovej integrity osoby, ktorá je dieťaťu blízkou osobou, 
5.	podmienky na zachovanie identity dieťaťa  a na  rozvoj schopností a vlôh dieťaťa, 
6.	názor dieťaťa a jeho možné vystavenie konfliktu lojality a následnému pocitu viny, 
7.	podmienky pre vytváranie a rozvoj vzťahových väzieb s obidvomi rodičmi, súrodencami a s inými blízkymi osobami, 
8.	využitie možných prostriedkov na zachovanie rodinného prostredia dieťaťa, ak sa zvažuje zásah do rodičovských práv a povinností.“. 

Ďalšou významnou zmenou, ktorú prináša tento návrh zákona je, že sa navrhuje nový integrovaný procesný mechanizmus výkonu oprávnenia vo veci starostlivosti o deti. Súčasťou je návrh jasných pravidiel pre efektívny mechanizmus ochrany dieťaťa v prípadoch, keď nie je možné overiť úroveň ochrany života, zdravia dieťaťa a vystavenie dieťaťa neľudskému alebo zlému zaobchádzaniu súčasnými inštitútmi práva. Navrhuje sa, aby súd mohol povoliť orgánu sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately preverenie informácie o ohrození života, zdravia dieťaťa a vystavení dieťaťa neľudskému alebo zlému zaobchádzaniu priamo v obydlí dieťaťa (povolenie súdu na výkon oprávnenia vo veci starostlivosti o maloletých). Bude to možné až vtedy, keď nemožno takéto informácie preukázateľne preveriť iným spôsobom ako návštevou a preverením samotného stavu dieťaťa v obydlí, kde sa zdržiava resp. má zdržiavať a takéto preverenie nie je možné z dôvodu, že fyzické osoby nachádzajúce sa v obydlí nevpustia zástupcov orgánov sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately, resp. policajtov do obydlia (resp. ani neotvoria dvere od obydlia). Pôjde o rýchly a efektívny proces, ktorý má v zákone nastavených viacero garancií proti prípadnému zneužívaniu zo strany štátu.  
 
69.	Národné koordinačné stredisko pre riešenie problematiky násilia na deťoch (ďalej len „NKS pre RPNnD“) zriadené v rámci Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny SR v súčinnosti s určenými rezortmi a v spolupráci s mimovládnymi organizáciami a samosprávou plní strategické ciele Národnej stratégie na ochranu detí pred násilím. Filozofia stratégie, jej širšie definované ciele a konkrétne úlohy smerujú k zefektívneniu systému ochrany detí v SR pred všetkými formami násilia, t.j. vrátane telesných trestov. Od momentu svojho zriadenia sa NKS pre RPNnD a spoluzodpovedné subjekty sústreďujú na riešenie najzávažnejších a zároveň vysoko latentných foriem násilia na deťoch (telesné a duševné násilie, sexuálne zneužívanie), predovšetkým v zmysle zefektívnenia interdisciplinárnej komunikácie a spolupráce a včasnej identifikácie prípadov násilia na deťoch. NKS pre RPNnD zároveň prihliada na komplexnosť problematiky násilia na deťoch a možnú vzájomnú prepojenosť a prelínanie sa jeho foriem a prejavov.

70.	Verejná ochrankyňa práv si ako jednu z priorít v rokoch 2013 a 2014 stanovila preskúmanie dodržiavania základných práv a slobôd maloletých detí umiestnených v reedukačných centrách v SR. Prieskum uskutočnila v 6 reedukačných centrách. V uvedených centrách zistila menšie, i závažnejšie nedostatky, ktoré sa vyriešili, resp. riešia. V jednom z reedukačných centier konštatovala vážne porušenia, predovšetkým používanie telesných trestov zamestnancami, používanie vulgarizmov, obmedzovanie používania toalety počas vyučovania, zľahčovanie zdravotných problémov detí, nedostatok sociálnych kontaktov a nedostatočnú psychologickú podporu deťom. Po intervencii verejnej ochrankyne práv boli prijaté opatrenia na odstránenie zistenej situácie a nedostatky sa začali reálne riešiť. Verejná ochrankyňa práv s odstupom jedného roka po vykonaní prieskumu uvádza, že v reedukačnom centre došlo k pozitívnym zmenám a zlepšeniu pomerov. Na konkrétnom prípade spolupracoval aj splnomocnenec vlády SR pre rómske komunity s generálnou prokuratúrou SR. 
  
71.	Verejná ochrankyňa práv konštatuje systémové nedostatky v systéme reedukačných zariadení, ktoré sa týkajú umiestňovania detí do centier, ich diagnostiky, používania ochrannej miestnosti, stravovania detí, práce s rodinou a starostlivosť o zamestnancov reedukačných centier. Na základe odporúčaní verejnej ochrankyne práv boli prijaté niektoré opatrenia, napr. zvýšenie rozpočtu reedukačných centier o 10 % a zvýšenie finančného normatívu na stravu od septembra 2014. 

72.	V súvislosti s právom detí v reedukačných centrách na vzdelávanie konštatuje verejná ochrankyňa práv vážne systémové nedostatky. Uvádza, že deti navštevujúce strednú školu a deti, ktoré by mali nastúpiť na strednú školu, nemajú väčšinou možnosť vybrať si odbor štúdia. Ten im je určený podľa toho, v ktorom reedukačnom centre je aktuálne voľné miesto. Navyše, po umiestnení dieťaťa do reedukačného centra musí dieťa navštevovať len odbor, ktorý mu reedukačné centrum pridelí. Verejná ochrankyňa práv v tejto súvislosti konštatovala, že v reedukačných centrách môže dochádzať k porušovaniu práva detí na vzdelanie. Taktiež uvádza poskytovanie vzdelania nižšieho štandardu. Podľa názoru verejnej ochrankyne práv opatrenia, ktoré v tejto súvislosti v reedukačných centrách navrhla, neboli doposiaľ zo strany Ministerstva školstva, vedy, výskumu a športu SR prijaté.

73.	Pokiaľ ide o dodržiavanie základných práv a slobôd mladistvých umiestnených v ústave na výkon trestu odňatia slobody pre mladistvých, verejná ochrankyňa práv vykonala v roku 2014 prieskum v jedinom ústave tohto druhu v SR. Prieskumom zistila, že celková atmosféra v ústave a prevažujúci prístup k mladistvým vytvárajú predpoklady pre osobnostný a sociálny rozvoj mladistvých. Verejná ochrankyňa práv konštatovala, že obmedzenie slobody mladistvých spĺňa svoj výchovný účel. Prieskum ukázal aj niekoľko nedostatkov, predovšetkým v oblasti disciplinárnych trestov a v súvislosti so zabezpečovaním riadnej a zdravej výživy mladistvých. V nadväznosti na intervenciu verejnej ochrankyne práv rozhodol minister spravodlivosti SR navýšiť peňažný limit na prípravu stravy pre mladistvých o 10 % s účinnosťou od 1. januára 2015. 

74.	V hodnotenom období sa ochrane práv dieťaťa venovalo Slovenské národné stredisko pre ľudské práva s osobitným dôrazom na individuálne prípady zanedbania a týrania detí. S cieľom zlepšiť ochranu práv dieťaťa v praxi a predchádzať porušeniu práv dieťaťa stredisko formulovalo celý rad konkrétnych odporúčaní, o. i. zriadiť nezávislý orgán na monitorovanie implementácie Dohovoru o právach dieťaťa, posilňovať spoluprácu a koordináciu medzi subjektmi zodpovednými za ochranu práv dieťaťa, prepojiť systémy centrálnej evidencie obyvateľstva a obecných matrík, lekárskej starostlivosti a zdravotných poisťovní, zoznamy žiakov a študentov, trestné registre a pod. Podľa strediska by mala vláda SR podrobnejšie posúdiť tvrdosť legislatívy súvisiacej s ochranou práv dieťaťa, explicitne do zákona zakotviť povinnosť súdu nariadiť probačný a mediačný dohľad nad dieťaťom a pod. Za dôležité považuje vytvoriť metodický pokyn k okamžitému zásahu pri nahlásení týrania detí a metodiku vykonávania krízovej intervencie. Súčasťou zlepšovania ochrany práv detí je zvyšovanie odbornosti profesií pracujúcich s deťmi, ako aj zvyšovanie povedomia verejnosti o tomto fenoméne. 

Článok 8

75.	Oblasť boja proti obchodovaniu s ľuďmi ako i pomoc obetiam obchodovania patrí dlhodobo medzi jednu z priorít Ministerstva vnútra SR. Slovensko sa naďalej považuje prevažne za krajinu pôvodu resp. za zdrojovú krajinu obetí. S účinnosťou od 1. augusta 2013 bola v Trestnom zákone rozšírená definícia trestného činu obchodovania s ľuďmi o nútené žobranie, nútený sobáš a zneužívanie na páchanie trestnej činnosti. 

76.	Koncepčným materiálom pre oblasť boja proti obchodovaniu s ľuďmi na národnej úrovni je v súčasnosti Národný program boja proti obchodovaniu s ľuďmi na roky 2011 – 2014, ktorý bol schválený uznesením vlády SR č. 96 zo 16. februára 2011. Cieľom národného programu je zabezpečiť komplexnú a účinnú národnú stratégiu boja proti obchodovaniu s ľuďmi, ktorá podporuje rozvoj vzájomného porozumenia a koordinovanej činnosti všetkých zainteresovaných subjektov v rámci eliminácie rizík a predchádzania spáchaniu trestného činu obchodovania s ľuďmi, ako aj pri vytváraní podmienok pre poskytovanie podpory a pomoci obetiam obchodovania s ľuďmi a zabezpečenia ochrany ich ľudských práv a dôstojnosti. Jeho súčasťou je okrem Národnej stratégie aj Národný akčný plán boja proti obchodovaniu s ľuďmi na roky 2011 - 2014, ktorý pozostáva z konkrétnych úloh prerozdelených do štyroch strategických cieľov, ako sú I. Podporný rámec, II. Prevencia, III. Podpora a ochrana obetí a IV. Trestné stíhanie. Každá z úloh v rámci Národného akčného plánu obsahuje aj časť s názvom „finančné zdroje“, čím sa zabezpečuje aj finančné krytie napĺňania aktivít. Plnenie úloh Národného akčného plánu boja proti obchodovaniu s ľuďmi je každoročne vyhodnocované.

77.	Ministerstvo vnútra SR zároveň zastrešuje fungovanie Expertnej skupiny pre oblasť boja proti obchodovaniu s ľuďmi, ktorá je poradným, iniciatívnym a koordinačným orgánom národného koordinátora pre oblasť boja proti obchodovaniu s ľuďmi, a ktorá zabezpečuje plnenie úloh aktuálneho Národného programu boja proti obchodovaniu s ľuďmi.

78.	Informačné centrum na boj proti obchodovaniu s ľuďmi a prevenciu kriminality plní úlohu národného spravodajcu a zároveň je gestorom informačného systému s názvom „Obchodovanie s ľuďmi“. Taktiež realizovalo už niekoľko kampaní zameraných na prevenciu obchodovania s ľuďmi, spracovalo v spolupráci s Akadémiou Policajného zboru v Bratislave  informatívny materiál, ktorý obsahuje prehľad o problematike žobrania a núteného žobrania, ako jednej z foriem obchodovania s ľuďmi a tiež uskutočnilo analýzu situácie v oblasti prostitúcie a s ňou súvisiaceho dopytu po sexuálnych službách.

79.	V predmetnej oblasti sa realizujú aj školiace aktivity, preventívne a osvetové kampane, ako aj tvorba a vydávanie propagačných materiálov (zborníky, metodické pomôcky, brožúry, letáky a pod.) za účelom zvýšenia informovanosti verejnosti o problematike obchodovania s ľuďmi, či zníženia rizika stať sa obeťou obchodovania s ľuďmi pre osoby z rôznych oblastí profesionálneho pôsobenia (pracovníci centier voľného času, zástupcovia rímskokatolíckej cirkvi, pastoračných centier, Slovenskej katolíckej charity, Medzinárodnej organizácie pre migráciu, zástupcovia obcí, mestských úradov/polície, terénni sociálni pracovníci, príslušníci Policajného zboru, pracovníci Migračného úradu a vybraní zamestnanci zdravotníctva), ktorí sa môžu v rámci výkonu svojich činností stretnúť s potenciálnou obeťou obchodovania s ľuďmi.

80.	Policajné útvary zaoberajúce sa odhaľovaním trestného činu obchodovania s ľuďmi dlhodobo spolupracujú s medzinárodnými inštitúciami ako sú EUROPOL a INTERPOL, ako aj s partnerskými zložkami zainteresovaných krajín. Napríklad v septembri 2013 bol na základe dohody zriadený spoločný vyšetrovací tím medzi justičnými orgánmi SR a Veľkej Británie z dôvodu uľahčenia vyšetrovania a trestného stíhania v prípade obchodovania s ľuďmi za účelom núteného sobáša občianky SR vo Veľkej Británii.

81.	Ministerstvo vnútra SR zastrešuje aj Program podpory a ochrany obetí obchodovania s ľuďmi, ktorý zaručuje podporu a ochranu obetiam obchodovania s ľuďmi, ktorým sú poskytované služby podľa ich individuálnych potrieb. Rozsah a kvalita služieb poskytovaných obetiam obchodovania s ľuďmi, bez rozdielu na štátnu príslušnosť, sú stanovené v Nariadení ministra vnútra SR č. 180/2013 o zabezpečení programu podpory a ochrany obetí obchodovania s ľuďmi. Celkovo sa k 31. decembru 2013 poskytovala podpora a ochrana 36 obetiam obchodovania s ľuďmi. Podľa aktuálne platnej novelizovanej právnej úpravy možno legalizovať pobyt obetí obchodovania s ľuďmi na území SR, a to udelením povolenia na tolerovaný pobyt.

82.	Národná linka pomoci obetiam obchodovania s ľuďmi - 0800 800 818, primárne určená na poskytnutie preventívnych informácií pred vycestovaním do zahraničia, ako aj nadviazanie prvého kontaktu s potenciálnou obeťou obchodovania s ľuďmi a na sprostredkovanie relevantnej pomoci, zaznamenala napríklad v časovom období od 1.1.2013 do 31.12.2013 spolu 2305 hovorov, z toho bolo poskytnutých 1715 telefonických konzultácii a bolo identifikovaných päť obetí obchodovania s ľuďmi, z ktorých sa tri obete rozhodli vstúpiť do Programu podpory a ochrany obetí obchodovania s ľuďmi.

Tabuľka 6 
ÚDAJE O OBETIACH OBCHODOVANIA S ĽUĎMI ZARADENÝCH DO 
PROGRAMU PODPORY A OCHRANY OBETÍ OBCHODOVANIA S ĽUĎMI	
Rok	2009	2010	2011	2012	 2013	
 počet zaradených obetí –celkovo	 25	 28	 31	 22	 30	
 z toho ženy	 15	 13	 17	 13	 19	
z toho muži	 9	 13	 13	 6	 9	
 z toho deti	 1	 2	 1	 3	 2	
 účel vykorisťovania	 SV-16; NP-7; NŽ-2	 NP-11; SV-11; NŽ-2; EK-4	 SV-12; NP-12; EK-6; NK-4; NS-2; NŽ-2	 SV-15; NŽ-5; NP-3; NS-3	 SV-15; NP-10; NS-7;NŽ-2	
vysvetlivky: NP-nútená práca; NŽ-nútené žobranie; SV-sexuálne vykorisťovanie; EK-ekonomické vykorisťovanie; NK-nútená kriminalita; NS-nútený sobáš

Článok 9 

83.	Jedným zo základných ústavných princípov v SR je záruka osobnej slobody. V zmysle článku 17 Ústavy SR: „Osobná sloboda sa zaručuje. Nikoho nemožno stíhať alebo pozbaviť inak, ako z dôvodov a spôsobom, ktorý ustanoví zákon. Nikoho nemožno pozbaviť slobody len pre neschopnosť dodržať zmluvný záväzok.“ Odsek 2 článku 17 Ústavy SR upravuje zákaz stíhať alebo pozbaviť slobody inak, ako z dôvodov a spôsobom, ktorý ustanoví zákon.

84.	Minimálne práva pri zadržaní osoby upravuje Ústava SR. Zadržaná osob musí byť ihneď oboznámená s dôvodmi zadržania. Zároveň musí byť vypočutá a do 48 hodín prepustená na slobodu alebo odovzdaná súdu. Sudca musí zadržanú osobu do 48 hodín a pri obzvlášť závažných trestných činoch do 72 hodín od prevzatia vypočuť a rozhodnúť o väzbe alebo o jej prepustení na slobodu. 

85.	Obdobné platí aj o väzbe. Obvineného možno zatknúť iba na odôvodnený písomný príkaz sudcu. Zatknutá osoba musí byť do 24 hodín odovzdaná súdu. Sudca musí zatknutú osobu do 48 hodín a pri obzvlášť závažných trestných činoch do 72 hodín od prevzatia vypočuť a rozhodnúť o väzbe alebo o jej prepustení. Ústava SR aj v ďalšom odseku nadväzuje na základné právo, že osobná sloboda sa zaručuje, keď ukladá, že do väzby možno vziať iba z dôvodov a na čas ustanovený zákonom a na základe rozhodnutia súdu. Zákonne stanovené dôvody a čas väzby sú upravené v Trestnom zákone a Trestnom poriadku. Základným právnym predpisom upravujúcim spôsob výkonu väzby je zákon č. 221/2006 Z. z. o výkone väzby v znení neskorších predpisov. Väzba ako inštitút, ktorý slúži k zaisteniu osoby obvineného na účely trestného stíhania, môže byť nahradená zárukou, sľubom alebo dohľadom (§ 80 Trestného poriadku) alebo peňažnou zárukou (§ 81 Trestného poriadku). 

86.	Osobnú slobodu možno pozbaviť nie len osobe, ktorá spáchala trestný čin, ale aj z dôvodu zdravotného stavu osoby. V zmysle článku 17 ods. 6 Ústavy „zákon ustanoví, v ktorých prípadoch možno prevziať osobu do ústavnej zdravotníckej starostlivosti alebo ju v nej držať bez jej súhlasu. Takéto opatrenie sa musí do 24 hodín oznámiť súdu, ktorý o tomto umiestnení rozhodne do piatich dní.“ 

87.	Špecifickým prípadom prevzatia osoby do ústavnej starostlivosti je postup u osôb obvinených z trestného činu. Podľa článku 17 Ústavy SR ods. 7 „skúmanie duševného stavu osoby obvinenej z trestného činu je možné iba na písomný príkaz súdu.“  

88.	Osoba, ktorej osobná sloboda bola z určitých dôvodov obmedzená, môže byť umiestnená v cele policajného zaistenia, v ústave na výkon väzby, v ústave na výkon trestu odňatia slobody, v mieste výkonu ochranného a ústavného liečenia, v diagnostických centrách a reedukačných domovoch pre mládež. Podmienky umiestnenia a pobytu osôb v uvedených zariadeniach upravujú osobitné právne predpisy. 

89.	Dozor nad dodržiavaním zákonnosti v miestach, kde sa vykonáva obmedzenie osobnej slobody, vykonávajú prokurátori. 

90.	V súlade s § 18 zákona č. 153/2001 Z. z. o prokuratúre v znení neskorších predpisov prokurátor dozerá na to, aby v miestach, kde sa vykonáva väzba, trest odňatia slobody, disciplinárne tresty vojakov, ochranné liečenie, ochranná výchova, ústavné liečenie alebo ústavná výchova na základe rozhodnutia súdu, ako aj v celách policajného zaistenia, boli držané osoby len na základe rozhodnutia súdu alebo iného oprávneného štátneho orgánu o pozbavení alebo obmedzení osobnej slobody a aby sa v týchto miestach dodržiavali zákony a ostatné všeobecne záväzné právne predpisy. 

91.	V rámci svojich kontrolných právomocí prokurátor v týchto miestach vykonáva previerky a je povinný ihneď prepustiť na slobodu osoby držané v týchto miestach bez rozhodnutia alebo v rozpore s rozhodnutím súdu alebo iného oprávneného štátneho orgánu, zrušiť alebo pozastaviť vykonávanie rozhodnutí, príkazov alebo opatrení orgánov vykonávajúcich správu vyššie uvedených miest alebo ich nadriadených orgánov, ak sú v rozpore so zákonom alebo iným právnym predpisom. Zároveň je povinný dozerať, aby sa sťažnosti a oznámenia osôb držaných v miestach uvedených v odseku 1 bez meškania odoslali tým orgánom alebo činiteľom, ktorým sú adresované. Väznené osoby majú k dispozícii schránky, ktorých obsah vyberá iba prokurátor v čase vykonávania dozoru nad dodržiavaním zákonnosti v ústave.

92.	Pri vykonávaní dozoru je prokurátor oprávnený navštevovať všetky vyššie uvedené miesta v ktoromkoľvek čase, pričom má voľný prístup do všetkých ich priestorov, je oprávnený nazerať do dokladov, na základe ktorých boli tieto osoby pozbavené slobody, hovoriť s týmito osobami bez prítomnosti iných osôb, preverovať, či rozhodnutia a opatrenia orgánov vykonávajúcich správu uvedených miest zodpovedajú zákonom a ostatným právnym predpisom a žiadať od ich zamestnancov potrebné vysvetlenia a predloženia spisov a rozhodnutí týkajúcich sa obmedzení osobnej slobody. V súlade so zákonom je prokurátorpovinný vykonávať v jednotlivých ústavoch na výkon väzby a výkon trestu odňatia slobody pravidelné mesačné prehliadky. 

93.	V zmysle § 60 zákona o výkone väzby kontrolu nad výkonom väzby v ústavoch na výkon väzby vykonávajú orgány Národnej rady SR, minister spravodlivosti SR a osoby ním poverené, a generálny riaditeľ Zboru väzenskej a justičnej stráže a osoby ním poverené, ako aj právnické osoby alebo fyzické osoby, ak tak ustanovuje osobitný predpis alebo medzinárodný dohovor, ktorým je SR viazaná. 

94.	Dozor nad zachovávaním zákonnosti v uvedených miestach vykonáva prokurátor v súlade s § 18 ods. 6 zákona o prokuratúre, v zmysle ktorého zamestnanci orgánov vykonávajúcich správu týchto miest sú povinní vykonať príkazy prokurátora, umožniť mu plnenie jeho povinností a uplatnenie jeho oprávnení.

95.	Osobná sloboda ako aj právo na prerokovanie veci bez zbytočných prieťahov, teda v primeranej lehote, patria medzi základné práva a slobody, na ktorých ochrane sa podieľa aj verejný ochranca práv.

Náhrada škody v prípade porušenia zákona výrokom súdu

96.	Problematiku zodpovednosti za škodu spôsobenú nezákonným rozhodnutím o väzbe, treste alebo ochrannom opatrení upravuje zákon č. 514/2003 Z. z. o zodpovednosti za škodu spôsobenú orgánom verejnej moci v znení neskorších predpisov. Na základe tohto zákona štát zodpovedá za podmienok ustanovených týmto zákonom za škodu, ktorá bola spôsobená orgánmi verejnej moci, okrem tretej časti toho zákona, pri výkone verejnej moci nezákonným rozhodnutím, nezákonným zatknutím, zadržaním alebo iným pozbavením osobnej slobody, rozhodnutím o treste, o ochrannom opatrení alebo rozhodnutím o väzbe, alebo nesprávnym úradným postupom. Tejto zodpovednosti sa nemožno nijako zbaviť. Za orgány konajúce v mene štátu vo veci náhrady škody sa považujú v zmysle ostatnej novely tohto zákona účinnej od 1. januára 2013: 

a) Ministerstvo spravodlivosti SR, ak
1. škoda vznikla v dôsledku rozhodnutia vydaného súdom alebo ak škoda bola spôsobená nesprávnym úradným postupom súdu,
 
2. škodu spôsobil notár pri výkone verejnej moci,
 
3. škodu spôsobil súdny exekútor pri výkone exekučnej činnosti vykonávanej z poverenia súdu podľa osobitného predpisu,
 
b) Ministerstvo vnútra SR, ak v trestnom konaní škodu spôsobil vyšetrovateľ Policajného zboru alebo poverený príslušník Policajného zboru, a 
1. prokurátor nezamietol sťažnosť proti uzneseniu vyšetrovateľa Policajného zboru alebo povereného príslušníka Policajného zboru a nepodal v trestnej veci obžalobu príslušnému súdu alebo
 
2. vyšetrovateľ Policajného zboru alebo poverený príslušník Policajného zboru nekonal na základe záväzného pokynu prokurátora,
 
c) Ministerstvo financií SR, ak v trestnom konaní spôsobil škodu vyšetrovateľ finančnej správy alebo poverený pracovník finančnej správy, a
 
1. prokurátor nezamietol sťažnosť proti uzneseniu vyšetrovateľa finančnej správy alebo povereného pracovníka finančnej správy a nepodal v trestnej veci obžalobu príslušnému súdu alebo
 2. vyšetrovateľ finančnej správy alebo poverený pracovník finančnej správy nekonal na základe záväzného pokynu prokurátora.
 
d) ministerstvo alebo iný ústredný orgán štátnej správy, ak škoda vznikla pri výkone verejnej moci v oblasti štátnej správy, ktorá patrí do pôsobnosti tohto ministerstva alebo tohto ústredného orgánu štátnej správy a aj keď ide o škodu, ktorá vznikla pri výkone štátnej správy, ktorá bola prenesená na územnú samosprávu podľa osobitného predpisu, 

e) ministerstvo alebo iný ústredný orgán štátnej správy, ak v dôsledku nesprávneho prebratia smernice Európskej únie alebo ak v dôsledku nedodržania lehoty určenej na jej prebratie vznikla škoda pri výkone verejnej moci v oblasti štátnej správy, ktorá patrí do pôsobnosti tohto ministerstva alebo tohto ústredného orgánu štátnej správy, 

f) Generálna prokuratúra SR, ak škodu spôsobil štátny orgán podľa osobitného predpisu v občianskom súdnom konaní, v trestnom konaní alebo správnom konaní, 

g) Najvyšší kontrolný úrad SR, ak škoda vznikla v dôsledku nezákonného rozhodnutia ním vydaného alebo ak škoda bola spôsobená jeho nesprávnym úradným postupom, 

h) Národná banka Slovenska, ak škoda vznikla v dôsledku nezákonného rozhodnutia ňou vydaného alebo ak škoda bola spôsobená jej nesprávnym úradným postupom, 

i) verejnoprávna inštitúcia, záujmová samospráva alebo právnická osoba, ktorej zákon zveril rozhodovanie o právach, právom chránených záujmoch a povinnostiach fyzických osôb a právnických osôb v oblasti verejnej správy, ak škoda vznikla v dôsledku nezákonného rozhodnutia ňou vydaného alebo ak škoda bola spôsobená jej nesprávnym úradným postupom,
 
j) Národná rada SR, ak škoda vznikla v dôsledku nezákonného rozhodnutia ňou vydaného alebo ak škoda bola spôsobená jej nesprávnym úradným postupom, 

k) Súdna rada SR, ak škoda vznikla v dôsledku nezákonného rozhodnutia ňou vydaného alebo ak škoda bola spôsobená jej nesprávnym úradným postupom, 

l) Úrad pre reguláciu sieťových odvetví, ak škoda vznikla v dôsledku nezákonného rozhodnutia ním vydaného alebo ak škoda bola spôsobená jeho nesprávnym úradným postupom, 

m) orgán príslušný podľa písmen a) až l), u ktorého bola podaná žiadosť na predbežné prerokovanie nároku (§ 15), ak ku škode došlo v oblasti verejnej moci, ktorá patrí do pôsobnosti viacerých orgánov verejnej moci; ak žiadosť bola podaná na viacerých príslušných orgánoch, ten orgán, ktorý vo veci začal konať ako prvý. 

Ministerstvo spravodlivosti SR okrem iného zhromažďuje, spracováva a vyhodnocuje aj štatistické údaje o sumách vyplatených Ministerstvom spravodlivosti SR ako náhrada škody z titulu nezákonných rozhodnutí súdov. Za obdobie od 1. januára 2011 do 31. decembra 2014 uvádzame nasledujúce údaje o vyplatených sumách:

Rok 2011	Rok 2012	Rok 2013	Rok 2014 	
87.130,61 EUR	3.091.654,47 EUR	168.858,62 EUR	196.469,35 EUR	

97.	Podľa § 8 tohto zákona právo na náhradu škody spôsobenej rozhodnutím o treste má ten, na kom bol úplne alebo sčasti vykonaný trest, ak v ďalšom konaní bolo rozhodnutie zrušené ako nezákonné alebo v ďalšom konaní bol spod obžaloby oslobodený alebo bolo trestné stíhanie zastavené preto, že v konaní vyšli najavo skutočnosti alebo dôkazy, ktoré neboli súdu predtým známe alebo bola vec postúpená inému orgánu; to neplatí, ak sa preukáže, že k včasnému odhaleniu neznámej skutočnosti nedošlo úplne alebo čiastočne vinou osoby, na ktorej bol trest vykonaný.  Právo na náhradu škody má i ten, kto bol v ďalšom konaní odsúdený na miernejší trest, než ktorý na ňom bol vykonaný na základe zrušeného rozsudku; na účely tohto zákona sa trest odňatia slobody s podmienečným odkladom jeho výkonu nepovažuje za miernejší trest než nepodmienečný trest odňatia slobody. Náhrada škody patrí len v rozsahu rozdielu medzi trestom vykonaným na základe zrušeného rozsudku a trestom uloženým rozsudkom. Podrobnosti o zodpovednosti štátu za škodu spôsobenú nesprávnym úradným postupom sú upravené v ustanoveniach § 9 tohto zákona. Za nesprávny úradný postup sa považuje aj porušenie povinnosti orgánu verejnej moci urobiť úkon alebo vydať rozhodnutie v zákonom ustanovenej lehote, nečinnosť orgánu verejnej moci pri výkone verejnej moci, zbytočné prieťahy v konaní alebo iný nezákonný zásah do práv, právom chránených záujmov fyzických osôb a právnických osôb; za nesprávny úradný postup sa nepovažuje postup alebo výsledok postupu Národnej rady SR pri výkone jej pôsobnosti podľa čl. 86 písm. a) a d) Ústavy SR a postup alebo výsledok postupu vlády SR pri výkone jej pôsobnosti podľa čl. 119 písm. b) Ústavy SR. Pri posudzovaní nesprávneho úradného postupu súdu spočívajúceho v porušení povinnosti urobiť úkon alebo vydať rozhodnutie v zákonom ustanovenej lehote, v nečinnosti pri výkone verejnej moci alebo v zbytočných prieťahoch v konaní možno vychádzať len z výsledkov vybavenia sťažnosti na prieťahy, žiadosti o prešetrenie vybavenia sťažnosti na prieťahy, z právoplatného rozhodnutia vydaného v disciplinárnom konaní, ktorým sa rozhodlo o tom, že sudca sa dopustil disciplinárneho previnenia, ktoré má za následok prieťahy v súdnom konaní, právoplatného rozhodnutia Európskeho súdu pre ľudské práva, ktorým sa rozhodlo, že bolo porušené právo na prerokovanie veci bez zbytočných prieťahov alebo z právoplatného rozhodnutia Ústavného súdu SR o ústavnej sťažnosti, ktorým Ústavný súd SR konštatoval, že sa porušilo právo na prerokovanie veci bez zbytočných prieťahov. Pri posudzovaní nesprávneho úradného postupu vyšetrovateľa Policajného zboru, povereného príslušníka Policajného zboru, vyšetrovateľa finančnej správy alebo povereného pracovníka finančnej správy spočívajúceho v porušení povinnosti urobiť úkon alebo vydať rozhodnutie v zákonom ustanovenej lehote, v nečinnosti pri výkone verejnej moci alebo v zbytočných prieťahoch v konaní možno vychádzať len z výsledkov vybavenia žiadosti o preskúmanie postupu vyšetrovateľa Policajného zboru, povereného príslušníka Policajného zboru, vyšetrovateľa finančnej správy alebo povereného pracovníka finančnej správy prokurátorom. Právo na náhradu škody spôsobenej nesprávnym úradným postupom má ten, komu bola takým postupom spôsobená škoda.

98.	Právo na náhradu škody spôsobenej rozhodnutím o ochrannom opatrení má ten, na kom bolo úplne alebo sčasti vykonané ochranné opatrenie, ak bolo rozhodnutie v ďalšom konaní ako nezákonné zrušené.

99.	Právo na náhradu škody spôsobenej rozhodnutím o väzbe má ten, kto bol vzatý do väzby, ak bolo proti nemu zastavené trestné stíhanie, bol oslobodený spod obžaloby alebo vec bola postúpená inému orgánu.
Právo na náhradu škody nevznikne,
•	ak si osoba uloženie trestu, ochranného opatrenia alebo väzbu zavinila sama, 
•	pri zahladení odsúdenia alebo odpustení alebo zmiernení trestu udelením individuálnej milosti alebo amnestie prezidentom republiky,
•	ak súhlas daný poškodeným alebo príslušným štátnym orgánom, ktorý bol potrebný na začatie trestného stíhania alebo pokračovanie v ňom, bol vzatý späť, hoci sa tento súhlas podľa osobitného predpisu vyžaduje,
•	ak dôjde k zastaveniu trestného stíhania z dôvodu, že je trest, ku ktorému môže stíhanie viesť, celkom bez významu popri treste, ktorý pre iný čin bol obvinenému už uložený alebo ktorý ho podľa očakávania postihne, alebo že o skutku obvineného bolo už rozhodnuté iným orgánom disciplinárne, kárne alebo cudzozemským súdom alebo cudzozemským úradom a toto rozhodnutie možno považovať za dostačujúce, 
•	ak došlo k podmienečnému zastaveniu trestného stíhania podľa osobitného predpisu, 
•	ak bol schválený zmier podľa osobitného predpisu, 
•	ak bola osoba spod obžaloby oslobodená alebo trestné stíhanie zastavené, pretože nie je trestne zodpovedná, alebo ak po právoplatnosti rozhodnutia zanikla trestnosť činu alebo medzinárodná zmluva, ktorá bola vyhlásená spôsobom ustanoveným v zákone, alebo amnestia prezidenta republiky nedovoľuje trestné stíhanie, čin prestal byť zmenou zákona trestným činom alebo miernejší trest bol uložený preto, že na trestný čin zákon ustanovil miernejší trest, alebo
•	ak škoda bola spôsobená rozhodnutím cudzieho orgánu uznaného alebo prevzatého na výkon na územie SR.

Článok 10

100.	Od predloženia tretej periodickej správy SR, došlo v oblasti upravenej článkom 10 paktu, k niekoľkým čiastkovým zmenám, zameraným na efektívne prehĺbenie reintegračných opatrení a priblíženie života vo väzení čo najviac k aspektom života v spoločnosti. Legislatívne úpravy boli zavŕšené prijatím zákona č. 370/2013 Z. z., ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 475/2005 Z. z. o výkone trestu odňatia slobody v znení neskorších predpisov, zákona č. 371/2013, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 221/2006 Z. z. o výkone väzby v znení neskorších predpisov, vyhlášky Ministerstva spravodlivosti SR č. 500/2013 Z. z., ktorou sa mení a dopĺňa vyhláška Ministerstva spravodlivosti SR č. 368/2008 Z. z., ktorou sa vydáva Poriadok výkonu trestu odňatia slobody a vyhlášky Ministerstva spravodlivosti SR č. 499/2013 Z. z., ktorou sa mení a dopĺňa vyhláška Ministerstva spravodlivosti SR č. 437/2006 Z. z., ktorou sa vydáva Poriadok výkonu väzby v znení vyhlášky č. 361/2008 Z. z. 

101.	Východiskom úprav bola snaha o ďalšiu harmonizáciu noriem upravujúcich pozbavenie osobnej slobody v SR s platnými medzinárodnými dokumentmi, a to najmä s Odporúčaním Rec (2006)2 Výboru ministrov Rady Európy členským štátom o Európskych väzenských pravidlách, resp. s odporúčaniami Európskeho výboru na zabránenie mučenia a neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania alebo trestania uvedených v správe pre vládu SR o návšteve SR uskutočnenej od 24. marca do 2. apríla 2009. Ďalším dôležitým legislatívnym východiskom návrhu zákona boli koncepčné zámery schválené vládou SR - Koncepcia väzenstva SR na roky 2011 až 2020 (uznesenie vlády SR č. 248 z 13. apríla 2011) a Stratégia prevencie kriminality a inej protispoločenskej činnosti v SR na roky 2012 – 2015 (uznesenie vlády SR č. 807 zo 14. decembra 2011). 

102.	Jestvujúca sústava práv a povinností väznených osôb, sa od predloženia tretej periodickej správy SR rozšírila o
 
- pozitívnu formu motivácie obvinených - za dlhodobé vzorné plnenie povinností, aktívnu účasť na vzdelávacích, osvetových, záujmových a športových činnostiach, plnenie pracovných povinností (ak s pracovným zaradením obvinený súhlasí) alebo vykonanie príkladného činu možno obvinenému udeliť disciplinárnu odmenu (pochvala, mimoriadne povolenie návštevy, mimoriadne povolenie telefonického volania, povolenie prijatia balíka do hmotnosti piatich kilogramov); 
- ponuku sociálneho poradenstva vo výkone väzby - ak obvinený požiada o pomoc pri riešení nepriaznivej životnej situácie, ústav na výkon väzby poskytne obvinenému sociálne poradenstvo zamerané na obmedzenie negatívnych vplyvov väzenského prostredia a pomoc pri riešení nepriaznivej životnej situácie obvineného a jeho rodiny; 
- precíznejšiu úpravu oboznámenia väznených osôb s ich právami a povinnosťami vo väzenskom prostredí, resp. s inými skutočnosťami dôležitými pre výkon trestu odňatia slobody – „Odsúdený musí byť pri prijímaní (nahradili sa slová „po prijatí“) do výkonu trestu poučený o právach a povinnostiach podľa tohto zákona, o dĺžke trvania jeho výkonu trestu a o možnostiach prepustenia z výkonu trestu. Ak tomu bráni zdravotný stav odsúdeného alebo iné závažné dôvody, odsúdený sa poučí ihneď po odpadnutí takýchto dôvodov;
 
- zvýšenie časového intervalu minimálneho zákonného nároku na telefonovanie zvoleným osobám z 15 na najmenej 20 minút najmenej dvakrát za kalendárny mesiac, resp. viac podľa systému diferenciácie väznených osôb; 
- častejšiu nezávislú kontrolu umiestňovania odsúdených do oddielu s bezpečnostným režimom (zo šiestich na tri mesiace).

103.	Novými úpravami sa významne rozširuje systém disciplinárnej praxe o prvok pozitívnej motivácie a odmeny - povolenie prijatia balíka do hmotnosti piatich kilogramov, ktorý už nie je viazaný na časový interval, ale na aktívnu účasť odsúdených na reintegračných programoch a o zavedenie inštitútu podmienečného odkladu výkonu disciplinárnych trestov.

104.	Významnou zmenou je úprava realizácie činnosti výstupného oddielu, do ktorého sa v primeranom čase pred očakávaným skončením výkonu trestu umiestňuje odsúdený, ktorý bol vo výkone trestu spravidla viac ako tri roky, a tiež odsúdený, ktorému treba pomôcť pri vytváraní priaznivých podmienok na samostatný spôsob života. Pri zaobchádzaní s odsúdeným umiestneným do výstupného oddielu sa 

a) dôraz kladie na poradenstvo, nácvik sociálnych zručností, na pracovné uplatnenie a zintenzívnenie kontaktu s pôvodným sociálnym prostredím, ak pozitívne vplývalo na odsúdeného, 

b) aktivity, do ktorých je odsúdený zapájaný, zameriavajú predovšetkým na poskytovanie potrebných praktických informácií o spoločenskom živote, najmä v sociálnej a právnej oblasti, o možnostiach ďalšieho vzdelávania a o možnostiach zamestnať sa, základoch finančnej gramotnosti,
 
c) uplatňujú aktivity zamerané na záťažové situácie v súvislosti s prepustením z výkonu trestu. 

105.	Na základe odporúčania Európskeho výboru na zabránenie mučenia a neľudského či ponižujúceho zaobchádzania alebo trestania uvedenom v Správe pre vládu SR o návšteve SR v dňoch 24. marca až 2. apríla 2009 sa prehodnotil prístup k vnútornej diferenciácii odsúdených na doživotie, a to v zmysle princípov Odporúčania (2003) 23 Výboru ministrov Rady Európy o „riadení väzenských služieb osôb odsúdených na doživotie a dlhodobé tresty odňatia slobody“ z 9. októbra 2003. Možnosť progresívneho umiestnenia odsúdených vykonávajúcich doživotný trest mimo oddielu doživotných trestov, a to po dôkladnom hodnotení plnia programu zaobchádzania takýmto odsúdeným a jeho postoju k spáchanej trestnej činnosti, vychádza z dvoch základných a previazaných princípov: nesegregačný princípktorý hovorí, že je potrebné zvážiť nesegregovanie odsúdených na doživotie iba na základe ich trestu) a princíp bezpečnosti a ochrany, ktorý vyzýva k dôkladnému zhodnoteniu toho, či odsúdení predstavujú riziko poškodenia sami pre seba, pre ostatných odsúdených, pre osoby pracujúce vo väznici alebo pre spoločnosť. 

106.	Oddelené umiestňovanie mladistvých od dospelých je z medzinárodného pohľadu považované za základné preventívne opatrenie, ktoré zaručuje ochranu mladistvého (t. j. osoby mladšie ako 18 rokov) a väzenskému zariadeniu poskytuje záruku proti riziku zlého zaobchádzania (možnosť dominancie a využívania) medzi väznenými osobami. Výnimočná zákonná možnosť narušenia tejto zásady sa sprísnila tak, že umiestnenie dvoch vekovo odlišných kategórií väznených osôb je možné len vtedy, ak je to v záujme mladistvého, dospelý nebude na mladistvého nepriaznivo vplývať, ohrozovať jeho zdravie alebo zneužívať jeho prítomnosť v cele alebo v izbe a mladistvý a dospelý s tým súhlasia. O takomto umiestnení informuje ústav prokurátora, vykonávajúceho dozor nad zachovávaním zákonnosti v ústave. Opodstatnenosť takéhoto umiestnenia preskúmava riaditeľ ústavu a prokurátor vykonávajúci dozor nad zachovávaním zákonnosti v ústave najmenej raz za tri mesiace.

107.	Mladistvým a osobám pozbaveným spôsobilosti na právne úkony sa po prijatí do výkonu väzby alebo výkonu trestu odňatia slobody ustanoví opatrovník na zastupovanie a pomoc pri konaní vo veciach súvisiacich s výkonom väzby alebo výkonom trestu odňatia slobody. Opatrovníkom môže byť len fyzická osoba, u ktorej nie je pochybnosť o nezaujatosti pre jej pomer k mladistvému, k obhajcovi alebo zákonnému zástupcovi mladistvého a ktorá
 
a) má vysokoškolské vzdelanie druhého stupňa v študijnom odbore sociálna práca, psychológia alebo právo alebo má uznaný doklad o takomto vysokoškolskom vzdelaní vydaný zahraničnou vysokou školou a
 
b) nevykonáva režimovú činnosť alebo nemá disciplinárnu právomoc podľa zákona č. 221/2006 Z. z. a zákona č. 475/2005 Z. z.

108.	Ustanovenie § 6 ods. 2 vyhlášky Ministerstva spravodlivosti SR č. 437/2006 Z. z., ktorou sa vydáva Poriadok výkonu väzby v znení neskorších predpisov upravuje výkon väzby tehotnej ženy. Ak lekár pri vstupnej prehliadke zistí, že obvinená žena je tehotná, ústav na výkon väzby a nemocnica pre obvinených a odsúdených (ďalej len „ústav“) o tom upovedomí súd, ktorý o väzbe rozhodol a prokurátora, ktorý vykonáva dozor na zachovávaním zákonnosti v ústave. Analogicky podľa § 52 ods. 2 Poriadku výkonu väzby ak sa preukáže, že obvinená žena je tehotná, riaditeľ ústavu na návrh lekára oznámi túto skutočnosť príslušnému prokurátorovi alebo súdu; vždy to však oznámi prokurátorovi, ktorý vykonáva dozor nad zachovávaním zákonnosti v ústave. Prílohou oznámenia je lekárska správa o zdravotnom stave obvinenej. Ak už súd rozhodol o vzatí tehotnej ženy do väzby, tak sa na ňu vzťahujú príslušné ustanovenia zákona o výkone väzby a Poriadku výkonu väzby s niektorými obmedzeniami: - podľa § 48 ods. 1 zákona č. 221/2006 Z. z. o výkone väzby v znení neskorších predpisov ubytovacia plocha pre obvinenú ženu je najmenej 4 m2, pričom u tehotnej ženy ju nemožno znížiť; -podľa § 48 ods. 3 zákona č. 221/2006 Z. z. o výkone väzby v znení neskorších predpisov nemožno tehotnej žene uložiť disciplinárne tresty uvedené v § 40 ods. 3 písm. b), e) a f) (t. j. zákaz najviac dvoch nákupov potravín, vecí osobnej potreby a iných vecí okrem základných potrieb osobnej hygieny a ďalších potrieb osobnej hygieny a základných potrieb na korešpondenciu, celodenné umiestnenie do cely disciplinárneho trestu až na 10 dní, ako aj umiestnenie do samoväzby až na 10 dní); -podľa § 20 ods. 2 zákona č. 437/2006 Z. z. ktorou sa vydáva Poriadok výkonu väzby v znení neskorších predpisov vychádzka obvinenej tehotnej ženy sa uskutočňuje so súhlasom lekára a podľa jeho pokynov. 
Výkon trestu odňatia slobody na tehotnej žene alebo matke novonarodeného dieťaťa podľa príslušných ustanovení (§ 409 - Odklad výkonu trestu a § 412 – Prerušenie výkonu trestu) platného zákona č. 301/2005 Z. z. Trestný poriadok v znení neskorších predpisov sa nerealizuje. V súlade s § 409 ods. 3 Trestného poriadku výkon trestu odňatia slobody na tehotnej žene alebo na matke novonarodeného dieťaťa predseda senátu odloží na jeden rok po pôrode. Podľa § 412 ods. 1 Trestného poriadku predseda senátu vždy preruší výkon trestu odňatia slobody na tehotnej žene alebo matke dieťaťa mladšieho ako jeden rok. V súlade s ods. 5 písm. iv) odporúčania Parlamentného zhromaždenia Rady Európy 1469 (2000) Matky a novorodenci vo väzení z 30. júna 2000 (Mothers and babies in prison), aby členské štáty vytvárali malé oddelenia s nízkym a stredným stupňom bezpečnosti a dostupnými sociálnymi službami pre malý počet matiek, kde bude umožnená starostlivosť o deti v pre ne priaznivom prostredí, bol minister spravodlivosti SR v § 102 zákona o výkone trestu odňatia slobody splnomocnený na vydanie súhlasu na zriadenie špecializovaného oddelenia, v ktorom môže byť odsúdenej žene na jej žiadosť povolená, aby vo výkone trestu odňatia slobody mali pri sebe a starala sa o svoje dieťa staršie ako jeden rok spravidla do troch rokov, výnimočne až do piatich rokov jeho veku, to neplatí, ak dieťa bolo súdom zverené do výchovy inej osoby.

Článok 11

109.	Od predloženia tretej periodickej správy SR nedošlo v oblasti upravenej článkom 11 paktu k zmenám.

110.	Negatívne vymedzenie pozbavenia osobnej slobody, teda koho nemožno pozbaviť osobnej slobody, je zakotvené v čl. 17 ods. 1 Ústavy, podľa ktorého nikoho nemožno pozbaviť slobody len pre neschopnosť dodržať zmluvný záväzok.

Článok 12 

K implementácii odporúčania č. 9
Azyl

111.	Sloboda pohybu a pobytu je garantovaná Ústavou SR. Otázky pohybu a pobytu cudzincov sú v súčasnosti upravené zákonom č. 404/2011 Z. z. o pobyte cudzincov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o pobyte cudzincov“), do ktorého boli prebraté právne záväzné akty Európskej únie. Problematiku azylu v právnom poriadku SR upravuje najmä zákon č. 480/2002 Z. z. o azyle v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o azyle“), ktorý je v súlade s Dohovorom o právnom postavení utečencov (Ženeva, 1951) a Protokolom týkajúcim sa právneho postavenia utečencov (New York, 1967), a v ktorom sú transponované 4 smernice Rady EÚ v oblasti azylu. V rokoch 2011 a 2013 boli príslušné smernice revidované, pričom prvá z nich bola do zákona o azyle transponovaná s účinnosťou od 1. januára 2014. Novela napríklad rozšírila okruh osôb, ktorým sa na účel zlúčenia rodiny udelí azyl alebo poskytne doplnková ochrana a tiež určila, že doplnková ochrana sa predlžuje o dva roky, namiesto pôvodného jedného roka. Ukončenie transpozície ďalších dvoch smerníc sa predpokladá k 1. júlu 2015.

112.	V období 1. január 2009 – 31. október 2014 bolo na území SR podaných 3275 žiadostí o udelenie azylu (vrátane opakovaných žiadostí). Vo väčšine prípadov sa konanie o udelenie azylu zastavilo najmä z dôvodu, že žiadatelia opustili územie SR ešte pred vydaním samotného rozhodnutia vo veci ich žiadosti. Za sledované obdobie bol azyl udelený v 94 prípadoch a doplnková ochrana bola poskytnutá v 469 prípadoch. Štátne občianstvo SR získalo 23 azylantov.

Tabuľka 7 - Informácie o azyle od 1. januára 2009 do 31. októbra 2014

113.	SR poskytuje podľa zákona o azyle aj dočasné útočisko na účely ochrany cudzincov pred vojnovým konfliktom, endemickým násilím, následkami humanitárnej katastrofy, sústavným alebo hromadným porušovaním ľudských práv v ich krajine pôvodu. Začiatok, podmienky a skončenie dočasného útočiska určí vláda SR v súlade s rozhodnutím Rady Európskej únie. V sledovanom období (1. január 2009 – 31. október 2014) nebolo dočasné útočisko udelené.

114.	Na základe novely zákona o azyle môže žiadateľ o udelenie azylu opustiť azylové zariadenie na základe priepustky, ktorú vydá ministerstvo vnútra. O vydanie priepustky na opustenie azylového zariadenia na čas dlhší ako 24 hodín môže žiadateľ požiadať ministerstvo vnútra po vykonaní pohovoru, najviac však na sedem dní; v žiadosti je povinný uviesť miesto, kde sa bude zdržiavať; pričom ministerstvo vnútra môže odmietnuť vydať takúto priepustku len z dôvodu verejného poriadku alebo nevyhnutnej osobnej účasti žiadateľa na konaní o udelenie azylu.

115.	Novela zákona o pobyte cudzincov, v súvislosti s transpozíciou smernice EÚ, rozšírila okruh štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorým je možné po splnení stanovených podmienok udeliť dlhodobý pobyt o osoby, ktorým bol udelený azyl alebo poskytnutá doplnková ochrana na území SR. Nové, transponované ustanovenia umožňujú po určitom čase azylantovi alebo osobe s poskytnutou doplnkovou ochranou získať dlhodobý pobyt, čo im umožní väčší rozsah práv, ktoré môžu využívať na území všetkých členských štátov. Citovaným zákonom sa novelizoval tiež zákon o azyle, v ktorom sa okrem iného zmenila lehota na podanie žiadosti o predĺženie doplnkovej ochrany z 30 dní na 90 dní.

116.	Novelou zákona č. 5/2004 Z. z. o službách zamestnanosti a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov došlo k podstatnému zblíženiu postavenia azylanta a postavenia cudzinca, ktorému sa poskytla doplnková ochrana, kedy sa už ani v prípade cudzincov, ktorým sa poskytla doplnková ochrana, nevyžaduje povolenie na zamestnanie. V zmysle predmetnej novely sa aj cudzinci, ktorým sa poskytla doplnková ochrana, považujú za znevýhodnených uchádzačov o zamestnanie a v oblasti prístupu na trh práce tak majú rovnaké postavenie ako azylanti. Táto novela nadobudla účinnosť 1. mája 2013.

117.	Do zákona o pobyte cudzincov bola ďalej transponovaná smernica, ktorá stanovuje podmienky vydávania tzv. jednotného povolenia na pobyt a zamestnanie štátnych príslušníkov tretích krajín na území SR. Ide o nový postup pri udeľovaní pobytov, kedy jeden štátny orgán kompletne rozhoduje o žiadosti na jednom mieste. To znamená zjednodušenie podmienok vstupu štátneho príslušníka tretej krajiny na slovenský trh práce prostredníctvom tzv. jednotného povolenia na pobyt - prechodného pobytu na účel zamestnania, udeleného na základe úradom vydaného potvrdenia o možnosti obsadenia voľného pracovného miesta, resp. ústredím vydaného potvrdenia o možnosti obsadenia voľného pracovného miesta, ktoré zodpovedá vysokokvalifikovanému zamestnaniu. V tomto prípade je policajný útvar povinný požiadať príslušný úrad práce, sociálnych vecí a rodiny o vydanie potvrdenia o možnosti obsadenia pracovného miesta, ktoré je obligatórnou podmienkou na vydanie jednotného povolenia na pobyt a zamestnanie. 

118.	Migračný úrad SR sa riadi uznesením vlády SR č. 45 zo dňa 29. januára 2014, ktorá schválila návrh Integračnej politiky SR. Migračný úrad sa v tejto súvislosti podieľa na integrácii cudzincov s medzinárodnou ochranou do majoritnej spoločnosti, ako aj prezentácii Integračnej politiky SR v rámci medzinárodných aktivít. Migračný úrad sa podieľa na integračných projektoch, ktoré sú zamerané aj na oblasť bývania osôb s udelenou medzinárodnou ochranou, azylantov a cudzincov, ktorým sa poskytla doplnková ochrana. Pri vyhľadávaní ubytovania, zorientovaní sa v realitnom prostredí a poskytovaní databáz nájomného bývania a ubytovania pre túto cieľovú skupinu majú významnú úlohu projektoví terénni sociálni pracovníci.

119.	Podľa zákona o azyle sa žiadateľovi o udelenie azylu počas pobytu v azylovom zariadení alebo integračnom stredisku vo všeobecnosti bezplatne poskytuje ubytovanie, stravovanie alebo stravné a základné hygienické potreby a iné veci, ktoré nevyhnutne potrebuje na prežitie. Žiadateľovi o udelenie azylu sa počas pobytu v azylovom zariadení alebo integračnom stredisku poskytuje aj vreckové. Za žiadateľa o udelenie azylu, ktorý nie je verejne zdravotne poistený, uhrádza štát neodkladnú zdravotnú starostlivosť. Ministerstvo vnútra zabezpečí vhodnú zdravotnú starostlivosť maloletým žiadateľom o udelenie azylu, ktorí sú obeťami zneužívania, zanedbávania, vykorisťovania, mučenia alebo krutého, neľudského a ponižujúceho zaobchádzania alebo ktorí trpeli na následky ozbrojeného konfliktu. Pre lepšiu informovanosť cudzincov o systéme poskytovania zdravotnej starostlivosti v SR sa zverejňujú informácie o zdravotníckych zákonoch na internetových stránkach aj v anglickom jazyku. 

120.	Podľa § 3 zákona č. 580/2004 Z. z. o zdravotnom poistení a o zmene a doplnení zákona č. 95/2002 Z. z. o poisťovníctve v znení neskorších predpisov je povinne verejne zdravotne poistená o.i. osoba, ktorej bol na území SR udelený azyl, maloletý cudzinec, ktorý sa zdržiava na území SR bez zákonného zástupcu alebo fyzickej osoby zodpovednej za jeho výchovu a poskytuje sa mu starostlivosť v zariadení, v ktorom je umiestnený na základe rozhodnutia súdu a cudzinec zaistený na území SR.  

121.	Iná možnosť ako sa dostať do verejného zdravotného poistenia, ako je uvedené vyššie, nie je, pokiaľ to neustanovuje nariadenie Európskej únie, ktoré má prednosť pred vnútroštátnymi zákonmi alebo medzinárodná zmluva , ktorá bude doplnená do zákona. 

Článok 13

122.	Zákon o pobyte cudzincov zároveň upravuje aj dôvody administratívneho vyhostenia príslušníka tretej krajiny, za ktoré môže uložiť zákazu vstupu na jeden až desať rokov, v závislosti na konkrétnom dôvode vyhostenia. Policajný útvar administratívne vyhostí štátneho príslušníka tretej krajiny, ak neoprávnene prekročil vonkajšiu hranicu, alebo sa úmyselne vyhne, alebo sa odmietne podrobiť hraničnej kontrole pri prekročení vonkajšej hranice, alebo má neoprávnený pobyt na území SR.

123.	Zákon zároveň vymedzuje dôvody, na základe ktorých policajný útvar môže administratívne vyhostiť štátneho príslušníka tretej krajiny, a to predovšetkým, ak predstavuje vážnu hrozbu pre bezpečnosť štátu alebo verejný poriadok, ohrozuje bezpečnosť štátu, verejný poriadok alebo verejné zdravie, bol právoplatne odsúdený za úmyselný trestný čin a nebol mu uložený trest vyhostenia, porušil predpisy o omamných látkach a psychotropných látkach, pri kontrole podľa zákona o pobyte cudzincov predložil falošný alebo pozmenený doklad alebo doklad inej osoby, uzavrel účelové manželstvo, marí výkon rozhodnutia štátneho orgánu, policajný útvar zrušil alebo odvolal jeho vízum, uviedol v konaní podľa tohto zákona nepravdivé, neúplné alebo zavádzajúce údaje alebo predložil falošné alebo pozmenené doklady alebo doklad inej osoby.

124.	V zmysle ustanovenia § 81 ods. 1 zákona o pobyte cudzincov nemožno cudzinca administratívne vyhostiť do štátu, v ktorom by bol ohrozený jeho život z dôvodov jeho rasy, národnosti, náboženstva, príslušnosti k určitej sociálnej skupine alebo pre politické presvedčenie alebo v ktorom by mu hrozilo mučenie, kruté, neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie, alebo trest. Rovnako nemožno cudzinca administratívne vyhostiť do štátu, v ktorom mu bol uložený trest smrti alebo je predpoklad, že v prebiehajúcom trestnom konaní mu taký trest môže byť uložený. Výnimkou je prípad, ak cudzinec svojím konaním ohrozuje bezpečnosť štátu, alebo ak bol odsúdený za zločin a predstavuje nebezpečenstvo pre SR. 

125.	V prípade, ak existujú prekážky administratívneho vyhostenia podľa ustanovenia § 81 ods. 1 zákona o pobyte cudzincov sa cudzincovi udelí tolerovaný pobyt najviac na 180 dní a pobyt môže byť aj následne opakovane predĺžený. V prípade, že cudzinec spĺňa podmienky uložené predmetným zákonom môže požiadať o udelenie prechodného pobytu, prípadne môže príslušných ustanovení požiadať o udelenie trvalého pobytu na päť rokov.

Článok 14

K implementácii odporúčania č. 14
Vyšetrovanie porušenia povinností policajtov 

126.	Sekcia kontroly a inšpekčnej služby Ministerstva vnútra SR je odborným útvarom priamo podriadeným ministrovi vnútra SR. Vecne príslušným na vyšetrovanie trestnej činnosti príslušníkov Policajného zboru je úrad inšpekčnej služby sekcie kontroly a inšpekčnej služby Ministerstva vnútra SR, ktorý v súlade s Trestným poriadkom a Trestným zákonom vyšetruje všetky trestné činy spáchané príslušníkmi Policajného zboru bez ohľadu na pohlavie, rasu alebo etnický pôvod poškodených. Sekcia kontroly a inšpekčnej služby Ministerstva vnútra  SR na základe interného predpisu štvrťročne spracováva informáciu o vyšetrovaní podaní zadržaných, zaistených a obvinených osôb, ktorým podľa ich vyjadrenia boli spôsobené zranenia príslušníkmi Policajného zboru. Informácia je spracovaná z podkladov zasielaných jednotlivými odbormi úradu inšpekčnej služby sekcie kontroly a inšpekčnej služby Ministerstva vnútra  SR.

127.	Vyšetrovanie možného zlého zaobchádzania s osobami obmedzenými na osobnej slobode zo strany polície vykonávané Sekciou kontroly a inšpekčnej služby Ministerstva vnútra SR je komplementárnym kontrolným mechanizmom. Vyšetrovanie možného zlého zaobchádzania s osobami obmedzenými na osobnej slobode v SR, a to vrátane možného zlého zaobchádzania zo strany polície, je zabezpečované predovšetkým prokuratúrou SR a verejným ochrancom práv, ktorí ako ústavne konštituované orgány poskytujú najvyššiu možnú mieru garancie inštitucionálnej nezávislosti.

128.	Prokuratúra SR je samostatnou sústavou štátnych orgánov, oddelenou od ostatných zložiek štátnej moci. Je orgánom chrániacim práva a zákonom chránené záujmy fyzických a právnických osôb a štátu, pričom je povinná vo verejnom záujme vykonať opatrenia na predchádzanie porušeniu zákonnosti, na zistenie a odstránenie porušenia zákonnosti, na obnovu porušených práv a zároveň vyvodenie zodpovednosti za ich porušenie. Príslušná prokuratúra taktiež preskúmava každé vydané rozhodnutie vyšetrovateľa Policajného zboru, ako aj povereného príslušníka Policajného zboru. Prokurátori vykonávajú dozor nad zachovávaním zákonnosti aj v miestach, kde sú držané osoby pozbavené osobnej slobody alebo osoby, ktorých osobná sloboda je obmedzená na základe rozhodnutia súdu alebo iného oprávneného štátneho orgánu, k čomu zo zákona disponujú príslušnými oprávneniami.

129.	Potenciálnym zlým zaobchádzaním s osobami obmedzenými na osobnej slobode sa zaoberá aj verejný ochranca práv, ktorý ako nezávislý orgán chráni základné práva a slobody fyzických a právnických osôb v konaní pred orgánmi verejnej moci, ak je ich konanie, rozhodovanie alebo nečinnosť v rozpore s právnym poriadkom. Sekcia kontroly a inšpekčnej služby Ministerstva vnútra v súlade so svojimi internými predpismi jedenkrát ročne oboznamuje príslušníkov Policajného zboru sekcie kontroly a inšpekčnej služby o vybraných ustanoveniach zákona o Policajnom zbore, o etickom kódexe príslušníka Policajného zboru a Európskeho dohovoru na zabránenie mučenia a neľudského či ponižujúceho zaobchádzania a trestania.

130.	Ako uvádza vo svojom stanovisku verejná ochrankyňa práv, po preskúmaní podnetu týkajúceho sa policajného zásahu v rómskej osade v Moldave nad Bodvou z júna 2013 (bližšie v bodoch 175 až 177 správy), vzniesla pochybnosti voči nezávislosti vyšetrovania inšpekčnou službou Ministerstva vnútra SR. Podľa jej názoru inšpekcia nespĺňa požiadavky na nezávislosť pri vyšetrovaní policajných zásahov v zmysle judikatúry Európskeho súdu pre ľudské práva (Eremiášová a Pecho v. Česká republika a Kramer v. Česká republika). V tejto súvislosti verejná ochrankyňa práv predložila dňa 8. januára 2014 vláde SR „Vyrozumenie verejného ochrancu práv o nesúhlase so stanoviskom ministerstva vnútra a Vyrozumenie o nesúhlase verejného ochrancu práv s neprijatím opatrení“. Vláda SR vzala uvedený materiál na vedomie. 

131.	Dňa 16. augusta 2013 predložila verejná ochrankyňa práv NR SR mimoriadnu správu o skutočnostiach nasvedčujúcich závažné porušenie základných ľudských práv a slobôd konaním niektorých orgánov. V mimoriadnej správe o. i. navrhla zriadenie nezávislej inštitúcie, v pôsobnosti ktorej bude vykonávanie nezávislého vyšetrovania policajných zásahov. Výbor NR SR pre ľudské práva a národnostné menšiny vzal správu na vedomie dňa 27. augusta 2013. 

Článok 15

132.	Od predloženia tretej periodickej správy SR nedošlo v oblasti upravenej článkom 15 paktu k zmenám.

Článok 16
133.	Od predloženia tretej periodickej správy SR nedošlo v oblasti upravenej článkom 1 paktu k zmenám.

Článok 17

134.	V hodnotenom období došlo k legislatívnym zmenám týkajúcich a povinností vydavateľa periodickej tlače. Platný tlačový zákon zakotvuje povinnosť ochrany zdroja a obsahu informácií. Vydavateľ periodickej tlače a tlačová agentúra sú povinní zachovávať mlčanlivosť o zdroji informácií získaných na zverejnenie v periodickej tlači alebo v agentúrnom spravodajstve a o obsahu týchto informácií tak, aby sa nedala zistiť totožnosť zdroja, ak o to požiadala fyzická osoba, ktorá informáciu poskytla, a aby sa odhalením obsahu informácií neporušili práva tretích osôb. 

135.	Vydavateľ periodickej tlače má ďalej povinnosť zaobchádzať s písomnosťami, tlačovinami a inými nosičmi údajov, najmä obrazovými záznamami, zvukovými záznamami a zvukovo-obrazovými záznamami, na základe ktorých by mohla byť zistená totožnosť fyzickej osoby, ktorá informácie poskytla tak, aby nemohlo dôjsť k odhaleniu totožnosti zdroja informácií. Vydavateľa periodickej tlače a tlačovú agentúru môže od tejto povinnosti oslobodiť udelením súhlasu len fyzická osoba, ktorá informáciu poskytla. Po smrti tejto osoby patrí právo udeliť súhlas blízkym osobám; súhlas však nie je platný, ak čo len jedna blízka osoba písomne vyslovila nesúhlas. Ak blízkych osôb niet, táto povinnosť zaniká. 

136.	Povinnosť mlčanlivosti sa vzťahuje aj na zamestnanca vydavateľa periodickej tlače a zamestnanca tlačovej agentúry; táto povinnosť mu zaniká, ak povinnosť mlčanlivosti zanikla pre jeho zamestnávateľa. Za rovnakých podmienok sa povinnosť mlčanlivosti vzťahuje aj na osobu, ktorá informácie poskytne vydavateľovi periodickej tlače na základe zmluvného občianskoprávneho alebo zmluvného obchodnoprávneho vzťahu s vydavateľom periodickej tlače, ktorým sa táto osoba zaväzuje profesionálne poskytovať informácie vydavateľovi periodickej tlače.  Povinnosť zachovávať mlčanlivosť sa nevzťahuje na prípad, ak ide o zákonom uloženú povinnosť prekaziť spáchanie trestného činu. 

137.	Vnútroštátny právny poriadok týkajúci sa slobody prejavu v spojení s právom na ochranu osobnosti je plne v súlade s medzinárodnými zmluvami o ľudských právach a základných slobodách, ako aj s odporúčaniami medzinárodných monitorovacích orgánov. Vo vzťahu k zverejňovaným informáciám tlačový zákon upravuje okrem inštitútu práva na opravu aj inštitút práva na odpoveď a dodatočné oznámenie. Predmetom práva na opravu je nepravdivé skutkové tvrdenie o konkrétnej fyzickej osobe alebo právnickej osobe, ktoré je obsiahnuté v periodickej tlači alebo v agentúrnom spravodajstve. Právo na odpoveď dáva dotknutej osobe právo žiadať bezplatné uverejnenie odpovede, ak periodická tlač alebo agentúrne spravodajstvo obsahuje nepravdivé, neúplné alebo pravdu skresľujúce skutkové tvrdenie, ktoré sa dotýka cti, dôstojnosti alebo súkromia fyzickej osoby, alebo názvu alebo dobrej povesti právnickej osoby, na základe ktorého možno osobu presne určiť.

138.	Právo žiadať o uverejnenie odpovede však nemá verejný funkcionár, predseda politickej strany alebo politického hnutia a podpredseda politickej strany alebo politického hnutia, ak ide o skutkové tvrdenie súvisiace s výkonom ich funkcie. Právo žiadať o uverejnenie odpovede nemá ani právnická osoba, ak ide o skutkové tvrdenie súvisiace s výkonom funkcie verejného funkcionára, predsedu politickej strany alebo politického hnutia a podpredsedu politickej strany alebo politického hnutia pôsobiaceho v dotknutej právnickej osobe. 

139.	Právo na dodatočné oznámenie je inštitútom, ktorý možno využiť v prípade, ak periodická tlač alebo agentúrne spravodajstvo informovali o konaní vedenom pred orgánom verejnej moci proti fyzickej alebo právnickej osobe. V takom prípade má táto osoba právo žiadať uverejnenie dodatočného oznámenia o tom, ako sa predmetné konanie právoplatne skončilo. Zákon ďalej vymedzuje podmienky a lehoty pre uplatnenie práva na opravu, odpoveď a dodatočné oznámenie a okolnosti, kedy vydavateľ alebo tlačová agentúra nie je povinná opravu, odpoveď alebo dodatočné oznámenie zverejniť.   

Článok 18

140.	Cirkvi a náboženské spoločnosti zohrávajú dôležitú úlohu v slovenskom spoločenskom a kultúrnom živote. V prieskumoch dôveryhodnosti patria k inštitúciám so stabilnou a pretrvávajúcou vysokou dôveryhodnosťou. Pri poslednom sčítaní ľudu, domov a bytov v roku 2011 deklarovalo svoju príslušnosť k cirkvám a náboženským spoločnostiam registrovaným v SR celkovo 75,5 % obyvateľov štátu. 

141.	Sloboda náboženstva alebo viery je v SR ústavne garantovaná. Vnútroštátny právny rámec garantuje rovnaké práva všetkým cirkvám a náboženským spoločnostiam bez ohľadu na ich veľkosť. Konfesné právo zároveň rešpektuje a zaručuje ústavný záväzok slobody myslenia, svedomia a náboženského vyznania či viery. Štát vo vzťahu k registrovaným cirkvám vychádza z uznania ich spoločenského a právneho postavenia ako právnych subjektov “sui generis”, pričom má k nim špecifický prístup a spolupracuje s nimi na zásadách partnerskej spolupráce. Zásadné otázky vzťahu štátu a cirkví upravuje zákon č. 308/1991 Zb. o slobode náboženskej viery a postavení cirkví a náboženských spoločností v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o slobode náboženskej viery“). Okrem poskytovania záruk pre dodržiavanie slobody svedomia a náboženskej viery, definovania postavenia cirkví a deklarovania ich rovnosti upravuje tiež niektoré podmienky registrácie cirkví.

142.	V SR pôsobilo k 1. decembru 2014 spolu 18 registrovaných cirkví a náboženských spoločností. Cirkvi možno rozdeliť na 6 historických cirkví (Rímskokatolícka cirkev, Gréckokatolícka cirkev, Evanjelická cirkev a.v., Reformovaná kresťanská cirkev, Pravoslávna cirkev a Ústredný zväz židovských náboženských obcí), ku ktorým sa hlási až 98,6 % veriacich všetkých cirkví pôsobiacich v SR. K ostatným 12 cirkvám a náboženským spoločnostiam sa teda hlási cca 1,4 % veriaceho obyvateľstva. 

Tabuľka 8

Cirkvi a náboženské spoločnosti	Počet veriacich podľa sčítania v roku 2011	Počet v %	
Apoštolská cirkev  	5 831	0,10	
Bahájske spoločenstvo 	1 065	0,02	
Bratská jednota baptistov  	3 486	0,06	
Cirkev adventistov siedmeho dňa  	2 915	0,05	
Cirkev bratská  	3 396	0,06	
Cirkev československá husitská  	1 782	0,03	
Cirkev Ježiša Krista Svätých neskorších dní	972	0,02	
Evanjelická cirkev a. v.  	316 250	5,86	
Evanjelická cirkev metodistická  	10 328	0,19	
Gréckokatolícka cirkev  	206 871	3,83	
Kresťanské zbory	7 720	0,14	
Náboženská spoločnosť Jehovovi svedkovia	17 222	0,32	
Novoapoštolská cirkev 	166	0,00	
Pravoslávna cirkev  	49 133	0,91	
Reformovaná kresťanská cirkev  	98 797	1,83	
Rímskokatolícka cirkev  	3 347 277	62,02	
Starokatolícka cirkev  	1 687	0,03	
Ústredný zväz židovských náboženských obcí  	1 999	0,03	
Spolu	4 076 897	75,54 	
Iné	23 340	0,43	
Bez vyznania	725 362	13,44	
Nezistené	571 437	10,58	
Počet obyvateľov SR	5 397 036	100 	

143.	Cirkvi a náboženské spoločnosti majú pred zákonom rovnaké postavenie. Štát môže s cirkvami uzatvárať zmluvy o vzájomnej spolupráci. V roku 2000 Základná zmluva medzi SR a Svätou Stolicou a v roku 2002 aj Zmluva medzi SR a registrovanými cirkvami a náboženskými spoločnosťami upravujúca postavenie 11 registrovaných cirkví, vrátane početne menších cirkví. Následne boli parlamentom schválené zmluvné dokumenty o pôsobení cirkví v oblasti školstva a vzdelávania a v oblasti ozbrojených síl a zborov. Tieto zmluvné dokumenty prinášajú rovnaké možnosti aj menšinovým cirkvám a sú reálnym naplnením záväzku SR zachovať práva náboženských skupín s malým počtom veriacich. 

144.	Základné ľudské práva a slobody majú rovnakým spôsobom zabezpečené členovia registrovaných aj neregistrovaných cirkví a náboženských spoločností. Štát do týchto ústavou garantovaných slobôd nezasahuje. Získanie registrovaného statusu znamená v slovenskom konfesnom práve prístup k pomerne širokému množstvu nárokových práv. Práva a možnosti plynúce zo statusu registrovanej cirkvi v SR sú v porovnaní s okolitými krajinami svojou koncepciou značne rozsiahle a poskytujú možnosti, ktoré možno považovať za nadštandardné. 

145.	K nárokovým právam registrovaných cirkví patrí o.i.:
a) možnosť požadovať finančné dotácie na mzdové náležitosti duchovných a prevádzku ústredia cirkví;
b) zriaďovať cirkevné školy s poskytovaním štátnej dotácie na ich prevádzku;
c) vyučovať náboženstvo na štátnych školách;
d) zriaďovať a prevádzkovať vlastné zdravotnícke a sociálne zariadenia;
e) participovať v duchovenskej službe v ozbrojených silách a zboroch SR financovanej štátom;
f) výhody týkajúce sa pracovného práva duchovných a ostatných zamestnancov cirkví;
g) možnosť požadovať znárodnený majetok v rámci podmienok daných reštitučnými právnymi predpismi;
h) čiastočné zvýhodnenie v oblasti daní a niektorých poplatkov, možnosť uchádzať sa o fakultatívnu asignáciu za obdobných podmienok ako ostatné mimovládne organizácie;
i) prístup do verejnoprávnych médií.

146.	Cirkvi a náboženské spoločnosti však môžu slobodne pôsobiť bez ohľadu na to, či sú alebo nie sú registrované, pričom štát obmedzuje ich pôsobenie jedine ich rešpektovaním právneho poriadku. O slobodnej činnosti týchto neregistrovaných náboženských spoločností svedčia aj mnohé aktivity a podujatia, ktoré sú na Slovensku organizované (napr. náborové iniciatívy menších kresťanských skupín, scientológov, mierové aktivity moonistov, či hudobné koncerty a festivaly rôznych hinduistických spoločností). Oproti roku 2001 sa podľa údajov zo sčítania z roku 2011 zvýšil počet príslušníkov týchto cirkevných spoločenstiev z 6 214 na 23 340.

147.	V oblasti vzťahov štátu a cirkví stojí za pozornosť judikát Ústavného súdu SR z 3. februára 2010 (PL. ÚS 10/08-70). Ústavný súd rozhodoval o podnete generálneho prokurátora SR, ktorý namietal, že platná právna úprava ustanovením vysokého početného cenzu pri registračných podmienkach cirkví, ktoré žiadajú registráciu, bráni vzniku právnej subjektivity málopočetných cirkví a náboženských spoločností. Tieto podmienky sú podľa neho aj na európske pomery príliš vysoké a v podmienkach SR ťažko dosiahnuteľné. Štát tak evidentne neplní svoju povinnosť vytvoriť právne podmienky pre uplatnenie práva na slobodu prejavu náboženského vyznania a viery podľa vlastnej voľby jednotlivca a týmto obmedzením bezprostredne zasahuje do slobody náboženského vyznania. 

148.	Ústavný súd SR návrh generálneho prokurátora SR zamietol. Vo svojom rozhodnutí o.i. uvádza, že stav, keď určitá cirkev alebo náboženská spoločnosť nie je registrovaná, neznamená ani neimplikuje skutočnosť, že príslušníci takýchto zoskupení sú obmedzovaní v samotnej podstate práva na slobodu svojho vyznania, a to v jeho prejave, ako to tvrdí navrhovateľ. Podmienky na registráciu cirkvi alebo náboženskej spoločnosti ustanovené zákonom o slobode náboženskej viery nijako neobmedzujú (neovplyvňujú) výkon práva slobodne prejavovať svoje náboženstvo alebo vieru spôsobom uvedeným v článkoch ústavy. Stavom, keď určitá cirkev alebo náboženská spoločnosť nie je zaregistrovaná podľa zákona o slobode náboženskej viery sa však nijako nezasiahlo do výkonu základných práv alebo slobôd osôb hlásiacich sa k tejto cirkvi alebo náboženskej spoločnosti, ktoré sa môžu realizovať aj prostredníctvom iného právneho subjektu (občianskeho združenia). Registrácia cirkvi alebo náboženskej spoločnosti nie je v tomto zmysle nevyhnutnou podmienkou (conditio sine qua non) výkonu slobody alebo práva podľa čl. 24 Ústavy SR a čl. 9 Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, týka sa iba podmienok ich vzniku ako štátom uznaných cirkví a náboženských spoločností a má právnu relevanciu najmä z hľadiska ekonomických aspektov ich fungovania. Náboženská sloboda garantovaná čl. 24 ústavy a čl. 9 dohovoru je ponímaná ako individuálna sloboda, a preto nie je dôvod namietať rozpor označených ustanovení zákona s čl. 24 ústavy a s čl. 9 Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd  tam, kde zákon o slobode náboženskej viery upravuje právo cirkví alebo náboženských spoločností ako kolektívnych entít.

149.	Ústavný súd SR vo svojom rozhodnutí ďalej uviedol, že zmluvné strany Dohovoru o právach dieťaťa uznávajú práva a povinnosti rodičov usmerňovať dieťa pri výkone jeho práva spôsobom zodpovedajúcim jeho rozvíjajúcim sa schopnostiam (čl. 14 ods. 2). Dohovor pripúšťa, že slobodu dieťaťa prejavovať náboženstvo alebo vieru možno podrobiť určitým, zákonom predpísaným obmedzeniam v záujme ochrany jeho práv (čl. 14 ods. 3). Z uvedeného tiež vyplýva, že zákonné určenie hranice 15. roku veku dieťaťa v § 11 nie je nerozumným a neprimeraným obmedzením, ktoré je v rozpore alebo v nesúlade s čl. 14 ods. 1 až 3 Dohovoru o právach dieťaťa, a preto ústavný súd ani tejto časti návrhu generálneho prokurátora nevyhovel.

150.	Ústavný súd SR jednoznačne potvrdil, že základné ľudské práva a slobody majú rovnakým spôsobom zabezpečené členovia registrovaných aj neregistrovaných cirkví a náboženských spoločností. Štát do týchto ústavou garantovaných slobôd nezasahuje, pričom však zákonodarca má možnosť rozhodovať o početnom limite (cenze) pri podmienkach registrácie cirkví a náboženských spoločností. Predmetný cenzus a ani jeho kvantitatívny rozmer tak nie je v rozpore s Ústavou SR. 

151.	Výraznou pomocou štátu pri činnosti cirkví a náboženských spoločností sú priame finančné dotácie na platy duchovných a prevádzku cirkevných ústredí. Túto problematiku upravuje zákon č. 218/1949 Zb. o hospodárskom zabezpečení cirkví a náboženských spoločností štátom v znení neskorších predpisov. Na základe uvedeného zákona štát poskytuje cirkvám a náboženským spoločnostiam prostriedky na platy duchovných, odvody do fondov a čiastočne na prevádzku ústredí cirkví (biskupských úradov). Všetky ostatné výdavky spojené s chodom a prevádzkou cirkevných subjektov si cirkvi hradia prostredníctvom darov svojich veriacich alebo ich získavajú od sponzorov a sesterských cirkví zo zahraničia. Nárok na príspevok zo štátneho rozpočtu na platy duchovných a prevádzku ústredia neuplatňuje z prevažne vieroučných dôvodov šesť subjektov z osemnástich registrovaných cirkví.  

152.	SR venuje otázkam finančného zabezpečenia cirkví dlhodobú pozornosť. Opakovane  deklaruje, že prípadná zmena tohto systému, resp. jeho modifikácia musí byť výsledkom vzájomnej dohody medzi zástupcami štátu a cirkvami. Súčasnou odbornou platformou pre konkretizáciu ďalšieho postupu pri príprave riešenia nového modelu financovania cirkví je Expertná komisia na riešenie problematiky financovania cirkví a náboženských spoločností. Úlohou komisie je najmä príprava odborných podkladov na vytvorenie optimálneho modelu financovania cirkví v SR. Expertná komisia pozostávajúca z 15 členov zastupujúcich štát a cirkvi predstavuje spoločnú diskusnú a odbornú platformou štátu a cirkví. 

Článok 19
153.	Otázka verejnoprávneho vysielateľa je upravená zákonom č. 532/2010 Z. z. o Rozhlase a televízii Slovenska v znení neskorších predpisov, ktorý nadobudol účinnosť 1. januára 2011. Najvýznamnejšou zmenou v hodnotenom období je spojenie Slovenskej televízie a Slovenského rozhlasu do jednej novovytvorenej verejnoprávnej inštitúcie - Rozhlasu a televízie Slovenska (ďalej len „RTVS“). Jej cieľom bolo posilnenie  verejnoprávnosti, nezávislosti, objektívnosti, pravdivosti, transparentnosti, ako aj efektivity využívania zverených verejných financií a nastolenie čo najväčšej miery spoločenskej dôveryhodnosti tohto média.

154.	RTVS sa zriaďuje ako verejnoprávna, národná, nezávislá, informačná, kultúrna a vzdelávacia inštitúcia, ktorá poskytuje službu verejnosti v oblasti rozhlasového vysielania a televízneho vysielania. Jej orgánmi sú generálny riaditeľ a Rada Rozhlasu a televízie Slovenska (ďalej len „rada“). Generálny riaditeľ je štatutárnym orgánom RTVS, ktorý riadi jej činnosť a koná v jej mene. Rozhoduje o všetkých otázkach týkajúcich sa RTVS, ktoré nie sú zo zákona zverené do výlučnej pôsobnosti rady. Generálneho riaditeľa volí NR SR na návrh príslušného výboru NR SR na základe verejného vypočutia prihlásených kandidátov. Funkčné obdobie generálneho riaditeľa je 5 rokov. Rada je orgánom dohľadu, ktorý vykonáva kontrolu nad plnením poslania a funkcií tejto verejnoprávnej inštitúcie. Má 9 členov, ktorých volí a odvoláva NR SR nadpolovičnou väčšinou prítomných poslancov spomedzi kandidátov navrhnutých príslušným výborom NR SR tak, aby v rade boli zastúpení traja odborníci v oblasti rozhlasového vysielania, traja odborníci v oblasti televízneho vysielania, dvaja odborníci v oblasti ekonómie a jeden odborník v oblasti práva. Funkčné obdobie člena rady je 6 rokov. 

155.	S problematikou verejnoprávneho vysielateľa úzko súvisí aj zákon č. 340/2012 Z. z. o úhrade za služby verejnosti poskytované Rozhlasom a televíziou Slovenska, ktorý nadobudol účinnosť 1. januára 2013. Právna úprava vychádza zo skutočnosti, že  RTVS v zmysle zákona poskytuje službu verejnosti v oblasti vysielania, ktorá je charakteristická tým, že je univerzálne určená verejnosti, a preto by mala byť verejnosťou taktiež financovaná. Zákon upravuje úhradu za služby poskytované RTVS. Cieľom úhrady je finančné zabezpečenie služieb verejnosti v oblasti rozhlasového vysielania a televízneho vysielania poskytovaných RTVS. Povinnosť platiť úhradu má v zmysle zákona fyzická osoba, ktorú eviduje dodávateľ elektriny v evidencii odberateľov elektriny v domácnosti ako odberateľa elektriny v domácnosti v odbernom mieste pre spotrebu v byte alebo v rodinnom dome. Zákon stanovuje aj prípady oslobodenia od povinnosti platiť úhradu, resp. zníženú sadzbu úhrady v prípadoch vymedzených zákonom. 

156.	Významným krokom pri implementácii kultúrnych práv pre ľudí ohrozených chudobou a sociálnym vylúčením je zákon č. 434/2010 Z.z. o poskytovaní dotácií v pôsobnosti Ministerstva kultúry SR. Podľa uvedeného zákona môže Ministerstvo kultúry SR v príslušnom rozpočtovom roku poskytnúť dotáciu zo štátneho rozpočtu o.i. na kultúrnu aktivita zdravotne postihnutých alebo inak znevýhodnených skupín obyvateľstva. Na základe predmetného zákona bol zadefinovaný aj dotačný program Kultúra znevýhodnených skupín obyvateľstva. Dotačný program Kultúra znevýhodnených skupín obyvateľstva je v súčasnosti etablovaným a stabilným finančným nástrojom, ktorý umožňuje napĺňať a rozvíjať kultúrne práva zraniteľných skupín. Prostredníctvom predmetného programu napomáha aj plnenie záväzkov vyplývajúcich rezortu kultúry z antidiskriminačného zákona. 

Tabuľka 9 - Prehľad finančných prostriedkov prerozdelených v rámci dotačného programu Kultúra znevýhodnených skupín obyvateľstva v rokoch 2010 – 2014 

Rok
	2010	2011	2012	2013	2014	
Suma v Eurách	311 350	293 000	337 500       	340 000	375 300	

157.	Napĺňanie dostupnosti kultúry vo formátoch zrozumiteľných pre osoby so zdravotným postihnutím sa realizuje prostredníctvom dotačného systému Ministerstva kultúry SR so zameraním   na podporu projektov múzeí a galérií v oblasti sprístupňovania expozícií osobám  so zdravotným postihnutím (video - sprievodcovia a audio - sprievodcovia, hmatové línie a pod.). Boli podporené aj rôzne inovatívne projekty: kino pre nevidiacich, divadelné predstavenia v posunkovej reči, audiokomentáre k slovenským filmom, divadlo pre nevidiacich Zrakáč, divadlo pre ľudí s mentálnym postihnutím - Divadlo z pasáže, divadlo pre nepočujúcich - Tiché iskry, festival pre nepočujúcich, rôzne súťaže, umelecké prehliadky a salóny, tvorivé dielne, konferencie, semináre, tvorba archívu pre nepočujúcich, periodické a neperiodické publikácie pre nevidiacich a pod.

158.	Uznesením vlády SR č. 147 zo dňa 4. apríla 2013 bola prijatá Stratégia rozvoja múzeí a galérií v SR do roku 2018, v ktorej sú zapracované odporúčania na zvyšovanie dostupnosti kultúry pre ľudí ohrozených chudobou a sociálnym vylúčením (ľudia so zdravotným postihnutím a znevýhodnené skupiny obyvateľstva). Stratégia rozvoja múzeí a galérií do roku 2018 prostredníctvom konkrétnych nástrojov rámcovo definuje aktivity, od realizácie ktorých sa očakáva zásadné zlepšenie v prístupnosti expozícií v múzeách a galériách osobám so zdravotným postihnutím, seniorom a sociálne znevýhodneným spoločenstvám. 

159.	Národné osvetové centrum (NOC) je národná kultúrna ustanovizeň, vrcholná štátna inštitúcia v oblasti osvetovej a informačnej, vedecká a vzdelávacia inštitúcia v oblasti kultúry. Svoje aktivity vyvíja v rovine teoreticko-koncepčnej, poradensko-vzdelávacej, informačno-dokumentačnej, výskumno-analytickej, publikačnej, prezentačnej a organizačnej. Napomáha duchovný rozvoj občanov a živej neprofesionálnej kultúry, ktorá je súčasťou nehmotného kultúrneho dedičstva na Slovensku. Významnú úlohy plní aj v oblasti rozvoja, ochrany  a podpory ľudských práv a šírenia informácií v rezorte kultúry prostredníctvom bulletínu Sociálna prevencia, ktorý dlhodobo prezentuje články a štúdie v oblasti ľudských práv - predchádzania diskriminácie a všetkých foriem násilia (témy: obchodovanie s ľuďmi, prevencia extrémizmu, náboženský extrémizmus, násilie na ženách a hrozba násilia z médií a internet a pod.). 

160.	Ministerstvo kultúry SR vytáralo v hodnotenom období priestor pre podporu rovnosti príležitostí zvyšovanie dostupnosti kultúry pre marginalizované skupiny prostredníctvom debarierizácie kultúrnych inštitúcií – išlo o bezplatný vstup do kultúrnych inštitúcií každú prvú nedeľu v mesiaci. V roku 2013 boli do predmetnej iniciatívy zainteresované už 4 rezortné inštitúcie: Slovenská národná galéria, Slovenské národné múzeum, Múzeum Slovenského národného povstania a Slovenské technické múzeum. V roku  2014 iniciatíva pokračuje. Slovenská národná galéria je v roku 2014 s cieľom zvyšovania dostupnosti kultúrnych inštitúcií celoročne bezplatne dostupná všetkým.

161.	 V júni 2008 sa Predsedníčka Slovenského syndikátu novinárov písomne obrátila na verejného ochrancu práv SR s požiadavkou, aby si osvojil právnu argumentáciu syndikátu o nesúlade tlačového zákona s Ústavou SR a Dohovorom o ochrane ľudských práv a základných slobôd. Verejný ochranca práv oznámil, že nevyužije svoje právo podať návrh Ústavnému súdu SR na začatie konania vo veciach súladu právnych predpisov. Následne podala skupina poslancov NR SR koncom septembra 2008 na Ústavný súd SR návrh na začatie konania na preskúmanie súladu § 4 ods. 1 až 4 tlačového zákona s čl. 13 ods. 4 prvou vetou Ústavy SR v spojení s čl. 26 ods. 4 Ústavy SR a čl. 10 ods. 2 Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, ako aj súladu § 7 ods. 1, § 8 ods. 1 druhej vety časti za bodkočiarkou a § 10 ods. 4 tlačového zákona s čl. 26 ods. 4 Ústavy SR a čl. 10 ods. 2 Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd. Ústavný súd SR v predmetnej veci rozhodol tak, že konanie o návrhu skupiny poslancov NR SR vo veci namietaného nesúladu § 8 ods. 1 druhej vety časti za bodkočiarkou a § 10 ods. 4 tlačového zákona s čl. 26 ods. 4 Ústavy SR a čl. 10 ods. 2 Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd zastavil a zvyšnej časti návrhu nevyhovel a potvrdil tak súlad namietaných ustanovení tlačového zákona s Dohovorom o ochrane ľudských práv a základných slobôd a Ústavou SR (Nález Ústavného súdu SR sp. zn. PL. ÚS 12/09 z 11. júla 2012).

Článok 20
K implementácii odporúčania č. 8 
Rasovo motivované útoky 

162.	Na základe uznesenia vlády SR č. 158 zo dňa 2. marca 2011 bol zriadený Výbor pre predchádzanie a elimináciu rasizmu, xenofóbie, antisemitizmu a ostatných foriem intolerancie ako jeden z výborov Rady vlády SR pre ľudské práva, národnostné menšiny a rodovú rovnosť. V súčasnosti je jediným poradným orgánom vlády špecificky zameraným na problematiku predchádzania a eliminácie rasizmu, xenofóbie, antisemitizmu a ostatných obdobných foriem intolerancie v spoločnosti. Zriadenie takéhoto nadrezortného poradného orgánu, v ktorom sú zastúpené tak dotknuté rezorty, nezávislé inštitúcie, odborníci ako i občianska spoločnosť vyplýva zo skutočnosti, že problematika rasizmu, xenofóbie a extrémizmu, ich efektívne predchádzanie a eliminácia si vyžaduje koordinovaný a koncepčný prístup synergicky spájajúci aktivity rôznych subjektov.

163.	Hlavnou ambíciou výboru je slúžiť ako platforma na koordináciu aktivít, definovanie priorít a smerov pri tvorbe verejných politík zameraných na predchádzanie a elimináciu rasizmu, xenofóbie a extrémizmu. Zároveň je tento výbor vhodným nástrojom na výmenu informácií medzi zástupcami verejnej správy, samosprávy a občianskej spoločnosti, ktoré pomôžu pri riešení problematiky vo vecnej pôsobnosti výboru. Okrem tejto funkcie môže výbor, alebo jeho pracovné skupiny, aj sám iniciovať opatrenia a aktivity vo forme prípravy analýz, štúdií a iniciatívnych materiálov a má možnosť spolupodieľať sa na príprave výchovno-vzdelávacích programov v oblasti svojej vecnej pôsobnosti, príprave a realizácii publikácií a školení pre pracovníkov subjektov zainteresovaných v boji proti rasizmu, xenofóbii a extrémizmu.

164.	V SR pôsobí taktiež Rada vlády SR pre prevenciu kriminality ako poradný, iniciatívny, koordinačný a odborný orgánom vlády SR pre oblasť prevencie kriminality a inej protispoločenskej činnosti, a vytvára expertné skupiny z vybraných odborníkov, najmä na riešenie konkrétnych problémov prevencie, na prípravu materiálov a na riešenie úloh súvisiacich so spoluprácou SR so zahraničím.

165.	Slovensko venuje boju proti rasovému násiliu vysokú pozornosť. Rieši sa v rámci problematiky boja proti extrémizmu. Kriminalitou extrémistov a kriminalitou extrémistických skupín sa vo všeobecnosti rozumejú trestné činy a iná protispoločenská činnosť s extrémistickým prvkom vrátane trestných činov a priestupkov motivovaných rasovou či národnostnou neznášanlivosťou, alebo spáchaných priaznivcami extrémistických skupín, bez ohľadu na konečnú trestnoprávnu kvalifikáciu jednotlivých prípadov. Základným dokumentom v boji proti extrémizmu je Koncepcia boja proti extrémizmu na roky 2011 – 2014, ktorá bola prijatá dňa 8. júna 2011 uznesením vlády SR č. 379/2011.

166.	Policajný zbor SR zintenzívnil svoju činnosť pri predchádzaní násilia voči Rómom, Židom a migrantom pochádzajúcim z krajín mimo Európskej únie, čo sa prejavilo aj v dôslednom monitorovaní verejných zhromaždení, ktoré boli zvolávané osobami z prostredia „nacionalistov“. Pri každom verejnom zhromaždení bol zvolaný policajný koordinačný orgán, na ktorom sa zúčastňovali aj zástupcovia mesta, ktorí boli poučení kedy a za akých zákonných podmienok sa verejné zhromaždenie ukončí. 

167.	Všetky trestné činy extrémizmu a rasovo motivované trestné činy boli riadne zadokumentované a vyšetrené. Za účelom dôsledného dokumentovania a vyšetrovania sa každoročne konajú inštruktážno-metodické zamestnania, kde sú príslušníci Policajného zboru SR  preškoľovaní z nových trendov páchania predmetnej trestnej činnosti ako aj vyšetrovania a k dodržiavaniu ľudských práv. Toto odborné školenie v časti zameranej na dodržiavanie ľudských práv vykonávajú každoročne pracovníci zo strediska. Prebieha intenzívna spolupráca Úradu splnomocnenca vlády SR pre rómske komunity s Ministerstvom vnútra a jeho zložkami. 

168.	Taktiež úspešne pokračuje projekt policajných špecialistov pre prácu s rómskymi komunitami, zameraný na zlepšenie spolupráce polície s rómskou komunitou, ktorý prispieva k budovaniu dôvery a priestoru pre komunikáciu medzi rómskymi komunitami a políciou. Projekt policajných špecialistov pre prácu s komunitami plynulo nadviazal na už rozbehnuté programy, zamerané na sociálnu terénnu prácu a po línii plnenia úloh Policajného zboru dosiahol pozitívne zmeny vo vybraných rómskych osadách. Zavedením rutinnej prevádzky Projektu policajných špecialistov pre prácu s komunitami služba poriadkovej polície Policajného zboru urobila významný krok k zlepšeniu služieb pre verejnosť, pričom samotný projekt ukázal novú cestu smerovania činnosti príslušníkov Policajného zboru na komunikáciu s ľuďmi, zisťovaniu ich problémov a poskytovaniu adekvátnej pomoci. V roku 2012 prebehol doplňujúci kurz pre príslušníkov Policajného zboru, zameraný na výkon služby v rómskej komunite, ktorý je prispôsobený na súčasné potreby bežného výkonu služby referentov špecialistov. Po absolvovaní kurzu získali referenti špecialisti osvedčenie o absolvovaní. Uvedený kurz je zameraný aj na ochranu základných práv a slobôd príslušníkov marginalizovaných rómskych komunít (ďalej len „MRK“) pri vykonávaní služobnej činnosti Policajného zboru v prostredí osídlení MRK a na vykonávanie preventívnych opatrení na zabránenie páchania trestnej činnosti voči príslušníkom MRK, najmä v oblastiach rasizmu, diskriminácie a extrémizmu.

169.	Činnosť policajných špecialistov prebieha najmä v oblasti prípravy návrhov na rozhodnutia vo veci koordinácie a usmerňovania aktivít Policajného zboru vo vzťahu k rómskej komunite, v oblasti spolupráce s terénnymi sociálnymi pracovníkmi a komunitnými centrami, poskytujúcimi podporu MRK, v oblasti spolupráce s orgánmi samosprávy a miestnej štátnej správy, v miestach dislokácie osídlení MRK, v oblasti spolupráce s predstaviteľmi MRK na miestnej úrovni, v oblasti spolupráce pri výbere vhodných uchádzačov – príslušníkov rómskej národnostnej menšiny, o prijatie do služobného pomeru príslušníka Policajného zboru SR. V praktickej denno-dennej činnosti práve uvedení policajti – špecialisti pomáhajú príslušníkom MRK riešiť ich osobné problémy, poskytujú napríklad podporu pri vybavovaní občianskych preukazov a iných dokladov, vykonávajú, spoločne s príslušnými útvarmi Policajného zboru, rôzne dobrovoľné aktivity na zlepšenie postavenia príslušníkov MRK. V súčasnosti pôsobí v lokalitách obývaných rómskymi komunitami 233 referentov špecialistov pre prácu s rómskymi komunitami. 

Tabuľka 10 Počet referentov špecialistov k 1.10.2014
KR PZ Bratislava   
/OO PZ - Malacky, Stupava, Gajary, Pezinok/ 	
8 referentov špecialistov	
KR PZ Trnava 
/OO PZ – Trnava, Piešťany, Hlohovec, Vrbové, Jelka, Sereď, Dunajská Streda, Šamorín, Šaštín Stráže, 	
18 referentov špecialistov	
KR PZ Nitra 
/OO PZ - Hurbanovo, Kolárovo, Levice, Želiezovce, Nové Zámky, Dvory nad Žitavou, Topoľčany, Šaľa, Nitra/	
18 referentov špecialistov	
KR PZ Trenčín 
/OO PZ – Bánovce nad Bebravou, Nové Mesto nad Váhom, Partizánske, Handlová/	
8 referentov špecialistov	
KR PZ Banská Bystrica 
/OO PZ – Banská Bystrica - západ, Banská Bystrica - východ, Slovenský Ľupča, Brezno, Pohorelá, Rimavská Sobota, Hnúšťa, Rimavská Seč, Jesenské, Revúca, Tornaľa, Jelšava, Zvolen, Detva, Lučenec, Veľký Krtíš, Fiľakovo, Lovinobaňa, Žiar nad Hronom, Banská Štiavnica, Žarnovica/ 	

44 referentov špecialistov	
KR PZ Žilina 
/OO PZ – Žilina - východ, Liptovský Hrádok, Liptovský Mikuláš, Ružomberok/	
8 referentov špecialistov	
KR PZ Prešov 
/OO PZ – Sabinov, Lipany, Jarovnice, Chminianska Nová Ves, Drienov, Prešov – sever, Hranovnica, Levoča, Svit, Kežmarok, Spišská Belá, Stará Ľubovňa, Podolínec, Humenné, Medzilaborce, Snina, Stropkov, Vranov nad Topľou, Bardejov, Kurov/	

64 referentov špecialistov	
KR PZ Košice 
/OO PZ – Košice – Ťahanovce, Košice – KVP, Košice - Nad Jazerom, Košice – Šaca, Jasov, Bidovce, Moldava nad Bodvou, Veľká Ida, Turňa nad Bodvou, Michalovce, Sobrance, Trhovište, Pavlovce nad Uhom, Veľké Kapušany, Spišská Nová Ves, Krompachy, Nálepkovo, Spišské Vlachy, Gelnica, Markušovce, Trebišov, Sečovce, Kráľovský Chlmec, Rožňava, Dobšiná, Štítnik, Plešivec/	

65 referentov špecialistov	
Spolu KR PZ	233 referentov špecialistov	

170.	V školských vzdelávacích programoch stredných odborných škôl Policajného zboru je vo viacerých vyučovacích predmetoch obsiahnutá problematika: ľudské práva a slobody, extrémizmus, zákroky v extrémistickom prostredí a domáce násilie, predchádzanie všetkým formám diskriminácie, rasizmu, xenofóbie, antisemitizmu a ostatných prejavov intolerancie, činnosť služby kriminálnej polície na úseku extrémizmu a trestnej činnosti motivovanej rasovo, národnostnou a inou neznášanlivosťou, ktoré sú prednášané príslušníkmi špecializovaných útvarov Policajného zboru.

171.	Od roku 2013 je schválený vzdelávací projekt zdokonaľovacieho kurzu pre policajtov zaradených na krajských riaditeľstvách Policajného zboru, v rámci ktorého sa preškoľujú špecialisti na trestné činy extrémizmu a trestné činy rasovo motivované. Títo policajti budú nasledovne školiť nižšie postavených policajtov k problematike extrémizmu, rasizmu, neznášanlivosti, xenofóbie, antisemitizmu, agresívnemu nacionalizmu a k ľudským právam. Takéto školenie prebehlo v apríli roku 2014 a bude zdokonaľovacím kurzom opakované každý rok.

172.	Na Ministerstve vnútra SR je akreditovaný aj vzdelávací projekt ďalšieho vzdelávania policajtov, zameraný na výkon služby v rómskej komunite, ktorého cieľom je oboznámiť účastníkov s charakteristikou rómskej komunity, so špecifikami trestných činov páchaných rómskou komunitou a na rómskej komunite, s taktikou vykonávania služobných zákrokov v komunite a špecifikami výkonu služby v rómskej komunite s dôrazom na rešpektovanie základných ľudských práv a slobôd.

173.	S agendou rasovo motivovaného násilia a odškodňovania obetí sa stretáva aj Úrad splnomocnenca vlády SR pre rómske komunity, pokiaľ sa poškodené osoby obrátia so žiadosťou o pomoc. V takom prípade úrad splnomocnenca postúpi tieto podnety Generálnej prokuratúre SR alebo sekcii kontroly a inšpekčnej služby Ministerstva vnútra SR, s ktorou spolupracuje Úrad splnomocnenca vlády SR pre rómske komunity si obstaráva podrobné informácie o individuálnych prípadoch rasovo motivovaného násilia. Súčasne týmto obetiam v rozsahu svojej pôsobnosti poskytuje príslušnú podporu.

174.	V otázke rasovo motivovaných útokoch sa v ostatnom období angažovala aj verejná ochrankyňa práv. V roku 2013 konala na základe podnetu poukazujúceho na porušenie základných práv a slobôd osôb v meste Moldava nad Bodvou, obyvateľov osady Budulovska – príslušníkov marginalizovanej rómskej komunity, ku ktorému malo dôjsť pri zásahu Policajného zboru uskutočneného dňa 19. júna 2013. Po preskúmaní podnetu dospela k záveru, že zásah polície nebol v demokratickom a právnom štáte nevyhnutný a teda že sa vôbec nemal uskutočniť. Verejná ochrankyňa práv tiež konštatovala, že polícia svojím postupom porušila základné práva a slobody bližšie neurčeného počtu osôb, ktoré boli na mieste počas zásahu a tiež ktoré boli predvedené a zdržiavané na polícii. O zistených skutočnostiach informovala prezidenta Policajného zboru SR a vyzvala ho na prijatie konkrétnych opatrení, o.i. zabezpečiť kamerový záznam o priebehu policajnej akcie, pri ktorej predpokladá použitie donucovacích prostriedkov, zabezpečiť na policajných útvaroch monitorovanie všetkých policajných priestorov, kde sa vybavujú predvedení a zadržaní, zabezpečiť bezodkladné vykonanie úkonov v prípade predvedenia osôb na políciu z dôvodu preukázania totožnosti a vyvodiť dôsledky v prípade policajného zásahu v Moldave nad Bodvou. 

175.	Podľa verejnej ochrankyne práv Prezídium Policajného zboru zaslalo svoje stanovisko k jej podnetu, avšak prijatie konkrétnych opatrení jej neoznámilo. Verejná ochrankyňa práv sa vo veci policajného zásahu obrátila  na nadriadený orgán - Ministerstvo vnútra SR. Ministerstvo vnútra SR reagovalo stanoviskami, s ktorým verejná ochrankyňa práv nesúhlasila. 

176.	V prípade policajného zásahu v Moldave nad Bodvou v súčasnosti prebieha trestné konanie. Dozor nad ním vykonáva nezávisle postavená prokuratúra. Ministerstvo vnútra SR v spolupráci so splnomocnencom vlády SR pre rómske komunity vydalo v januári 2014 vnútorný predpis, na základe ktorého veliteľ zasahujúcej jednotky Policajného zboru zabezpečí pri zásahu, v ktorom je nasadený väčší počet síl a prostriedkov Policajného zboru, vyhotovenie obrazových, zvukových alebo iných záznamov.

177.	Boju proti rasovo motivovanému násiliu sa venuje aj stredisko. Pravidelne organizuje vzdelávacie podujatia aj pre príslušníkov polície, hraničnej a cudzineckej polície. Na prelome rokov 2012 a 2013 stredisko uskutočnilo vzdelávacie podujatia pre odbor extrémizmu a diváckeho násilia úradu kriminálnej polície Prezídia Policajného zboru v Trnave a Košiciach. Účastníci vzdelávania boli preškolení v oblasti dodržiavania ľudských práv. Stredisko spolupracuje s odborom extrémizmu a diváckeho násilia úradu kriminálnej polície Prezídia Policajného zboru. V rámci tejto spolupráce stredisko poskytuje na požiadanie odborné vyjadrenia v prípadoch týkajúcich sa extrémizmu.

178.	Stredisko sa tiež podieľa na činnosti Výboru pre predchádzanie a elimináciu rasizmu, xenofóbie, antisemitizmu a ostatných foriem intolerancie. V súlade s Koncepciou boja proti extrémizmu na roky 2011-2014, Stredisko pripravuje pre Ministerstvo vnútra SR Správu z monitoringu médií so špeciálnym zameraním na prejavy rasizmu, xenofóbie a antisemitizmu. 

179.	Stredisko každoročne vydáva Správu o dodržiavaní ľudských práv vrátane zásady rovnakého zaobchádzania a práv dieťaťa v SR. V správe za rok 2013 je obsiahnutá aj téma policajného zásahu v rómskej osade v Moldave nad Bodvou. Stredisko prípad policajného zásahu v Moldave nad Bodvou monitorovalo. 

Článok 21

180.	Od predloženia tretej periodickej správy SR nedošlo v oblasti upravenej článkom 21 paktu k zmenám.

Článok 22

181.	Podmienky vzniku politickej strany a politického hnutia, register strán, konania o zmene údajov zapísaných v registri strán, podmienky zániku strany, práva a povinnosti strany, hospodárenie a financovanie strany a sankcie za nesplnenie povinností upravuje zákon č. 85/2005 Z. z. o politických stranách a politických hnutiach v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o politických stranách“).

182.	Ministerstvo vnútra SR plní funkciu správcu a vecného gestora pre register politických strán a politických hnutí, do ktorého zapisuje zákonom ustanovené údaje týkajúce sa vzniku strany, zmeny zapisovaných údajov, údaje týkajúce sa zmeny stanov a zrušenia a zániku strany. Údaje zapísané v registri strán sú každému prístupné a ministerstvo ich zverejňuje na svojom webovom sídle. 

183.	Novelou bolo do predmetného zákona vložené ustanovenie, na základe ktorého môže prípravný výbor oznámiť ministerstvu, že začal zbierať podpisy na zoznam občanov, v ktorom uvedie aj navrhovaný názov strany a jeho skratku, ak sa má používať. Predmetné oznámenie ministerstvo bezodkladne zverejní na svojom webovom sídle na dobu 180 dní, počas ktorých neprijme oznámenie iného prípravného výboru s názvom strany alebo skratkou zhodnou s názvom strany alebo skratkou vo zverejnenom oznámení, nerozhodne o registrácii strany s názvom strany alebo skratkou zhodnou s názvom strany alebo skratkou uvedenou vo zverejnenom oznámení a nevykoná zmenu názvu zaregistrovanej strany alebo skratky v registri strán v prípade, ak sa názov strany alebo skratka nelíši od názvu strany alebo skratky uvedenej vo zverejnenom oznámení. Uvedené obmedzenia sa prestanú uplatňovať, ak prípravný výbor v stanovenej lehote nepredloží ministerstvu návrh na registráciu danej strany.

184.	Novela zákona o politických stranách taktiež umožňuje založiť politickú stranu a stať sa členom politickej strany aj osobám, ktoré nie sú občanmi SR, ale sú občanmi členského štátu Európskej únie a majú trvalý pobyt na území SR a sprísňuje pravidlá a kontrolu financovania politických strán.

Článok 23

185.	Ministerstvo vnútra SR pri umiestňovaní cudzinca v azylovom zariadení prihliada na jeho vek, zdravotný stav, príbuzenské vzťahy a náboženské, etnické alebo národnostné osobitosti. Osobitne sa umiestňujú muži a ženy, maloleté osoby a plnoleté osoby, pritom sa prihliada na rodinné vzťahy. Premiestňovanie cudzinca z jedného azylového zariadenia do druhého azylového zariadenia sa uskutočňuje iba v nevyhnutných prípadoch. 

186.	Skutočnosť, že podmienky v azylových zariadeniach boli pre komplexnú starostlivosť o maloleté osoby bez sprievodu nevyhovujúce, viedla v poslednom čase k viacerým zmenám, na základe ktorých väčšina kompetencií ohľadne maloletých bez sprievodu prešla na Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny SR. Maloletí bez sprievodu sú doposiaľ počas azylovej procedúry umiestňovaní do zariadení Ministerstva vnútra SR. Po udelení azylu/doplnkovej ochrany, prechádzajú do zariadení sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately. 

187.	Novela zákona o azyle, ktorá je v súčasnosti v legislatívnom konaní, však navrhuje zásadné zmeny v tomto procese. Jednou z hlavných zmien, ktoré rieši návrh novely, je umiestňovanie maloletých bez sprievodu. S platnosťou od 1. júla 2015 by maloletí bez sprievodu mali zostať aj počas konania o udelenie azylu v zariadeniach sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately, čo znamená, že nebudú premiestňovaní do azylových zariadení ministerstva vnútra. Nová úprava tak bude viac vychádzať v ústrety záujmom maloletého dieťaťa. Zároveň je plne v súlade s príslušnou európskou smernicou. V záujme čo najlepšej starostlivosti o mladých dospelých sa umožňuje maloletým bez sprievodu, ktorí počas konania o udelenie azylu nadobudnú plnoletosť, zostať v zariadení sociálnoprávnej ochrany detí a sociálnej kurately.

Článok 24

188.	V rámci komplexnej pomoci žiadateľom o udelenie azylu a integrácie azylantov a osôb na tzv. doplnkovej ochrane do spoločnosti sa i v nedávnej minulosti využívala finančná pomoc programu Európskeho utečeneckého fondu. V období rokov 2011 – 2012 išlo o integračné projekty realizované Slovenskou humanitnou radou pre oblasť západného a stredného Slovenska a pre východné Slovensko občianskym združením ETP Slovensko – Centrum pre udržateľný rozvoj. V roku 2013 sa zrealizoval integračný projekt ASAP IV pre západné Slovensko, ktorého realizátorom bola opäť mimovládna organizácia Slovenská humanitná rada a projekt občianskeho združenia Marginal pod názvom STEP pre oblasť stredného a východného Slovenska. V roku 2014 došlo k ďalším zmenám. V oblasti západného Slovenska sa služby pre osoby s medzinárodnou ochranou realizujú v projekte  RAFAEL, ktorý realizuje Slovenská katolícka charita a v oblasti stredného a východného Slovenska v svojej činnosti pokračuje občianske združenie Marginal projektom STEP 2. V blízkej budúcnosti sa však situácia týkajúca sa starostlivosti o maloletých bez sprievodu významne mení zmenou zákona o azyle.

189.	Súčasné projekty Európskeho utečeneckého fondu v azylových zariadeniach sú zamerané na právne poradenstvo, vzdelávanie, sociálnu pomoc a ochranu najmä zraniteľných skupín žiadateľov o udelenie azylu. V roku 2014 ide o projekty "Obec Rovné – pomoc žiadateľom o azyl II" v ZT Humenné a PT Opatovská Nová Ves a projekt "Lepšia kvalita života pre všetkých VI" v  PT Rohovce realizovaný Slovenskou humanitnou radou.

Článok 25

190.	V máji 2014 bol prijatý zákon č. 180/2014 o podmienkach výkonu volebného práva upravujúci všetky druhy volieb konaných v SR (volebný kódex). Predmetný zákon zjednocuje súčasnú sústavu šiestich osobitných zákonov upravujúcich problematiku volieb a referenda do jednej právnej úpravy.

191.	Nový zákon o podmienkach výkonu volebného práva systémovo tvoria viaceré časti. V prvej všeobecnej sú sústredené všeobecné pravidlá a ustanovenia spoločné pre všetky druhy volieb. Týkajú sa najmä volebných orgánov, zásad volebného práva, volebných obvodov a volebných okrskov, zoznamu voličov, postupu pri hlasovaní, postupu a prítomnosti vo volebnej miestnosti, zisťovania výsledkov volieb, materiálnych a personálnych podmienok zabezpečenia volieb a sankcií za porušenie tohto zákona. V slovenskej legislatíve  ide o nový inštitút. Sankcie za porušenie zákona majú najmä zabezpečiť prevenciu a až následne represiu. 

192.	Ostatné sankcie majú viac menej administratívny charakter s cieľom spresniť zoznamy voličov, zabezpečiť bezporuchovú prípravu organizácie volieb a ich vykonanie. V druhej až ôsmej časti sú ustanovenia upravujúce pravidlá pre jednotlivé druhy volieb, hlasovanie o odvolaní prezidenta SR a pre referendum. Novo sa umožňuje hlasovanie v referende aj prostredníctvom pošty. Rozširujú sa tak formy hlasovania v záujme zvýšenia účasti občanov na hlasovaní. Posledná deviata časť obsahuje spoločné, prechodné a zrušovacie ustanovenia. Pokiaľ ide o kreovanie komisií, tak ako doteraz pôjde o kolegiátne orgány, ktorých členov budú delegovať kandidujúce subjekty. Členovia týchto orgánov nebudú pri výkone svojej funkcie podriadení žiadnemu politickému ani štátnemu orgánu. Budú rozhodovať o všetkých zásadných veciach týkajúcich sa priebehu volieb, kontroly nad plnením povinnosti vyplývajúcich zo zákona. Zákon napríklad zjednocuje lehoty na vyhlásenie volieb (t.j. najneskôr 110 dní pred konaním volieb, okrem voľby prezidenta - 55 dní, odvodené z lehoty určenej v Ústave SR) a úpravu hlasovacích lístkov, zavádza elektronické doručovanie zápisníc okresných volebných komisií, zasielanie zoznamov kandidátov uvedených na kandidátnych listinách na jednu domácnosť a nie každému voličovi, a povinnosť voliča vlastnoručným podpisom v zozname voličov potvrdiť prevzatie hlasovacích lístkov a obálky. Zákon taktiež upravuje podrobnejšie aj ustanovenia týkajúce sa výkonu volebného práva osôb so zdravotným postihnutím.

193.	Zákonom sa zároveň zriaďuje Štátna komisia pre voľby a kontrolu financovania politických strán ako nezávislý orgán na kontrolu financovania politických strán a politických hnutí, riadenie volieb a zisťovanie výsledkov volieb, ktorá má 14 členov, a definujú sa jej právomoci. Súčasťou zákona je aj novela Občianskeho súdneho poriadku, ktorá sa týka nevyhnutných úprav, ktoré vyvolal volebný zákon v súvislosti s konaním pred súdmi vo veciach zoznamov voličov a kandidátnych listín.

194.	Vo veciach transparentnosti volebnej kampane, zabezpečenia rovnakých podmienok pre kandidujúce subjekty, ale i právo verejnosti a štátu na informácie kto a akým spôsobom podporuje kandidátov bol prijatý samostatný zákon č. 181/2014 o volebnej kampani, ktorý obsahuje všeobecné pravidlá pre volebnú kampaň pre všetky druhy volieb a osobitnú úpravu o vedení politickej reklamy v rozhlase a televízii. 

195.	S cieľom vytvoriť rovnaké podmienky pre všetky kandidujúce politické strany a kandidátov, zákon upravuje financovanie volebnej kampane vedenej politickou stranou, kandidátmi na funkciu prezidenta a nezávislými kandidátmi v tzv. komunálnych voľbách a zavádza limity pre jednotlivé volebné subjekty. Prekročenie týchto limitov bude sankcionované pokutami. 

196.	Touto úpravou sa zároveň zosúlaďuje vnútroštátne právo zakladať politické strany a byť členom politickej strany s článkom 22 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ktorý v odseku 1 ustanovuje, že: „Každý občan únie s bydliskom v členskom štáte, ktorého nie je štátnym príslušníkom, má právo voliť a byť volený do orgánov miestnej samosprávy vo voľbách v členskom štáte, v ktorom má bydlisko, za rovnakých podmienok ako štátni príslušníci tohto štátu“. Z uvedeného dôvodu zákon umožní založiť politickú stranu a stať sa členom politickej strany aj osobám, ktoré nie sú občanmi Slovenskej republiky, ale sú občanmi členského štátu Európskej únie a majú trvalý pobyt na území Slovenskej republiky.

197.	Ďalej zavádza nový inštitút tzv. osobitných transparentných účtov. Ide o produkt, ktorý poskytujú banky a je určený na to, aby zriaďovateľ účtu umožnil komukoľvek (verejnosti) oboznámiť sa s obsahom tohto účtu. Zásadným pravidlom je skutočnosť, že volebnú kampaň bude možné financovať len z takéhoto účtu. Takéto pravidlá zároveň prispejú k efektívnejšiemu výkonu kontroly a najmä umožnia voličom vytvoriť si názor na kandidujúce subjekty nielen z pohľadu ich volebných programov, ale aj z pohľadu ich financovania, teda podpory od iných súkromných osôb.
Článok 26
198.	Dôležitým nástrojom podpory integrácie cudzincov je dotačný systém Ministerstva kultúry SR pod názvom Kultúra znevýhodnených skupín obyvateľstva. Jeho základným cieľom je napomáhať integráciu znevýhodnených skupín obyvateľstva do spoločnosti v oblasti kultúry, vytvárať rovnosť príležitostí a tým lepšie podmienky pre dôstojný život ľudí, ktorí sa ocitli na okraji spoločnosti. V rámci podpory opatrení zameraných na integráciu cudzincov a podporu medzikultúrneho dialógu bolo v rokoch 2010 – 2014 cez dotačný program Kultúra znevýhodnených skupín obyvateľstva podporených 11 projektov v sume 45 200 €.

199.	K predchádzaniu xenofóbii a odstraňovaniu  predsudkov  a stereotypov prispievajú priebežne aj aktivity kultúrnych a vedeckých organizácií, najmä Univerzitná knižnica Bratislava, Slovenská národná knižnica v Martine, Štátne vedecké knižnice (Banská Bystrica, Prešov, Košice), ktoré realizujú akvizičnú činnosť, poskytujú knižničné služby, výpožičky, rešerše, robia výstavky kníh s predmetnou problematikou, organizujú diskusie so študentmi o problematike migrácie. Úlohy v predmetnej oblasti plnila, v zmysle svojho základného poslania – kultivovať prokultúrnosť a prosociálnosť - tiež Slovenská národná galéria - organizovala pravidelné interaktívne tvorivé dielne pre deti cudzincov a neformálno - vzdelávacie aktivity o slovenskom umení pre cudzincov žijúcich v SR.

200.	Univerzitná knižnica Bratislava organizuje už niekoľko rokov s podporou zastupiteľských úradov v SR programový projekt pod názvom Vzdialené blízke osudy, v ktorom rôzne národy predstavujú svoju kultúru, tradície a zvyky. Tento projekt venuje zvýšenú pozornosť problematike  medzikultúrneho dialógu, a to uplatňovaním  myšlienok porozumenia medzi odlišnými kultúrami a vzájomného rešpektovania kultúrnych rozmanitostí. S dôrazom na problematiku migrácie a integráciu cudzincov sa uskutočnil Globals & Locals in creative dialogue - v rámci záverečného podujatia dvojročného európskeho projektu Poradenstvo pre migrantov a navrátilcov“, kde vystúpili zástupcovia partnerských inštitúcií z Holandska, Grécka, Cypru, Spojeného kráľovstva a Českej republiky.  

201.	Knižnica má vo svojich knižničných fondoch na základe zákona č. 535/2003 Z. z. o povinných výtlačkoch periodických publikácií, neperiodických publikácií a rozmnoženín audiovizuálnych diel,  celoštátnu produkciu titulov knižných a periodických publikácií, ktoré obsahujú aj problematiku z oblasti boja proti extrémizmu, všetkým formám diskriminácie, rasizmu, xenofóbie, antisemitizmu a ostatných prejavov intolerancie, ako aj publikácie  z práva, pedagogiky, psychológie a sociológie. Informačné a dokumentačné stredisko Organizácie OSN pre výchovu, vedu a kultúru (United Nations Educational, Scientific and Cultural Organization, UNESCO) naďalej pokračovalo v spolupráci s pridruženými školami na Slovensku, organizovalo besedy a prednášky pre študentov stredných škôl zamerané aj na problematiku ľudských práv migrantov a dôsledkoch xenofóbie a neznášanlivosti. Ústredie ľudovej umeleckej výroby organizuje na pravidelnej báze Školu remesiel – tvorivé dielne pre zahraničných študentov – stredoškolákov počas kultúrnej výmeny na vybraných gymnáziách a tvorivé dielne pre základné školy.  

202.	Ministerstvo kultúry SR ako ústredný orgán štátnej správy v oblasti štátneho jazyka vykonáva dohľad nad dodržiavaním zákona  č. 270/1995 Z. z. o štátnom jazyku SR v znení neskorších predpisov a zároveň poskytuje aj odbornú a metodickú pomoc orgánom verejnej správy, ako aj organizačným zložkám bezpečnostných a záchranných zborov pri vykonávaní tohto zákona. V rámci tejto činnosti Ministerstvo kultúry SR zistilo porušenie práva občanov na informácie v štátnom jazyku, čím došlo k diskriminácii slovensky hovoriacej časti obyvateľstva a v dôsledku nezabezpečenia informácií v slovenskom jazyku k ohrozeniu života, zdravia, bezpečnosti alebo majetku občanov SR. Väčšina týchto prípadov sa týkala národnostne zmiešaného územia SR, na ktorom žijú príslušníci slovenskej národnosti a maďarskej národnosti, kde sa informácie zverejnili len v maďarskom menšinovom jazyku. Zistenými porušeniami sa Ministerstvo kultúry SR zaoberalo a vo väčšine prípadov sa dosiahla náprava až po zasiahnutí zo strany Ministerstva kultúry SR. V tejto súvislosti prijalo Ministerstvo kultúry SR 57 podnetov od občanov SR v rokoch 2013 a 2014.

K implementácii odporúčania č. 9
Azyl, integrácia cudzincov 

203.	Vzdelávanie detí cudzincov v regionálnom školstve je legislatívne zabezpečené  školským zákonom (§ 146) s účinnosťou od 1. septembra 2008. 

204.	Deťom cudzincov s povoleným pobytom na území SR, deťom žiadateľov o udelenie azylu a Slovákov žijúcich v zahraničí sa poskytuje výchova a vzdelávanie, ubytovanie a stravovanie v školách podľa školského zákona za tých istých podmienok ako občanom SR. Pre deti cudzincov sa na odstránenie jazykových bariér organizujú základné a rozširujúce jazykové kurzy štátneho jazyka. 

205.	Výmenný program (§ 147 a § 148)  sa uskutočňuje medzi strednou školou SR a strednou školou iného členského štátu Európskej únie alebo strednou školou štátu, ktorý nie je členským štátom Európskej únie (ďalej len "tretí štát"). Výmenný program sa uskutočňuje medzi strednými školami, ktoré majú spravidla rovnaký študijný odbor alebo učebný odbor. Žiak, ktorý je štátnym občanom SR, občanom iného členského štátu Európskej únie alebo občanom tretieho štátu, má právo absolvovať časť uznaného vzdelávacieho programu odboru vzdelania strednej školy v rámci výmenného programu, ktorý poskytuje stredná škola. Výmenný program sa uskutočňuje na základe pravidiel výmenného programu, ktoré si každá škola vypracuje v súlade so svojím školským vzdelávacím programom.

206.	Nadväzujúca úprava je v zákone č. 596/2003 Z. z. o štátnej správe v školstve a školskej samospráve a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov. Podľa § 10 ods. 17 odbory školstva okresných úradov v sídle kraja v spolupráci s orgánmi územnej samosprávy organizačne a finančne zabezpečujú jazykové kurzy detí cudzincov s povoleným pobytom na území SR. Rámcový obsah vzdelávania vymedzuje Štátny vzdelávací program. Je východiskom pre tvorbu školského vzdelávacieho programu, v ktorom sa zohľadňujú aj špecifické podmienky a potreby regiónu. Štátny vzdelávací program vydáva a zverejňuje pre jednotlivé stupne vzdelania Ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu SR.

207.	Pre vzdelávanie detí cudzincov sú vydané a na internetovej stránke Štátneho pedagogického ústavu dostupné tieto materiály: 
a) Kurikulum slovenských reálií pre deti cudzincov v SR – stredná úroveň (kurz) 
b) Metodické odporúčania na vyučovanie slovenského jazyka v základnom a rozširujúcom jazykovom kurze štátneho jazyka pre deti cudzincov 
c) Učebné osnovy pre základný a rozširujúci jazykový kurz štátneho jazyka pre deti cudzincov 
d) Učebný plán pre základný a rozširujúci jazykový kurz štátneho jazyka pre deti cudzincov 
e) Deti cudzincov vo výchovno-vzdelávacom procese z hľadiska dodržiavania ľudských práv a práv detí 
f) Jazykový kurz a metodické odporúčania – Vyučovanie štátneho jazyka pre deti cudzincov v SR.

208.	Vláda SR prijíma opatrenia na uľahčenie integrácie cudzincov v prístupe ku vzdelávaniu v oblasti vysokoškolského vzdelávania. Zákon č. 131/2002 Z. z. o vysokých školách a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov upravuje, že každý má právo študovať na vysokej škole zvolený študijný program, ak splní základné podmienky prijatia na štúdium a ďalšie podmienky určené vysokou školou. Uvedený zákon nerozlišuje medzi občanmi SR, občanmi členského štátu Európskej únie alebo občanmi z tretích krajín. V ostatnej novele citovaného zákona boli upravené podmienky platenia školného aj pre cudzincov. V prípade študijných programov, ktoré sa uskutočňujú aj v štátnom jazyku sa upravila ich bezplatnosť v dennej forme počas trvania ich štandardnej dĺžky štúdia aj pre cudzincov z dôvodu snahy o internacionalizáciu vysokého školstva. Očakáva sa pritom pozitívny vplyv na migráciu, zahraničných Slovákov a šírenie slovenskej kultúry. Takéto opatrenie by malo mať pozitívny vplyv aj na ekonomické väzby v budúcnosti po návrate cudzincov po absolvovaní štúdia v SR do štátu pôvodu.

209.	Ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu SR ako ministerstvo zodpovedné za oblasť vzdelávania už v roku 2011 vydalo Metodické usmernenie č.48/2011 pre prijímanie cudzincov na vykonávanie činností vo výskume a vývoji. Na základe tohto usmernenia udeľuje inštitúciám vykonávajúcim výskum a vývoj povolenia prijímať cudzincov, ktorí nie sú občanmi členských štátov EÚ alebo iného zmluvného štátu Dohody o Európskom hospodárskom priestore a Švajčiarskej konfederácie, na vykonávanie činnosti výskumu a vývoja na dobu určitú – 5 rokov. K septembru 2013 toto ministerstvo vydalo 30 takýchto právoplatných povolení. Zoznam inštitúcií, ktorým bolo udelené povolenie na prijímanie cudzincov na vykonávanie činností výskumu a vývoja, sú priebežne zverejňované na Centrálnom informačnom portáli pre vedu, techniku a inovácie:
(https://www.vedatechnika.sk/SK/Documents/Aktualne%20informacie/Zoznam_organizacii_s_povolenim_k_16_8_2013.pdf). 

210.	Pokiaľ ide o jazykové vzdelávanie cudzincov, v roku 2013 prebiehalo plnenie úloh vyplývajúcich zo Zmluvy medzi Ministerstvom školstva, vedy, výskumu a športu SR a Univerzitou Komenského v Bratislave o zabezpečení realizácie vzdelávacieho programu Slovenčina ako cudzí jazyk. Na prípravu a  realizáciu programov boli v roku 2013 poskytnuté centru Studia Academica Slovaca finančné prostriedky zo štátnej dotácie vo výške 185 000 EUR. V súlade so zmluvou prebieha:
a) Vzdelávanie zahraničných záujemcov o slovenský jazyk formou jazykových kurzov slovenčiny ako cudzieho jazyka formou denných, večerných a individuálnych kurzov kontaktnou a dištančnou formou. V letnom semestri akademického roka 2012/2013 absolvovalo jazykové kurzy „Slovenčina ako cudzí jazyk“ 105 účastníkov. E-learningový kurz slovenského jazyka A1 a A2 – počas akademického roku 2012/2013 bolo zaregistrovaných 100 nových záujemcov. 
b) Edičná činnosť - tvorba a vydávanie učebných materiálov a príručiek pre potreby študentov, v roku 2013 - zborník Studia Academica Slovaca 42, príprava vydania učebnice Krížom-krážom B2.
c) V termíne od 4. – 24. augusta 2013 sa konal 49. ročník letnej školy slovenského jazyka a kultúry Studia Academica Slovaca pre zahraničných študentov a záujemcov o slovenčinu a slovenské reálie, ktorého sa zúčastnilo 154 účastníkov z 26 krajín.
d) Vydávanie príslušných certifikátov o jazykovej spôsobilosti.

211.	Centrum ďalšieho vzdelávania Univerzity Komenského v Bratislave realizuje denné a večerné vzdelávacie programy slovenského jazyka a kultúry, v letnom semestri 2012/2013 absolvovalo kurzy slovenského jazyka 255 účastníkov. V roku 2013 bolo udelené štipendium vlády SR 118 uchádzačom zo zahraničia na vysokoškolské štúdium na slovenských verejných vysokých školách, z toho 48 štipendií študentom z rozvojových krajín a 70 štipendií študentom z radov Slovákov žijúcich v zahraničí.

212.	Prijatím smernice 95/2011/ES EÚ o normách pre oprávnenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva mať postavenie medzinárodnej ochrany, o jednotnom postavení utečencov alebo osôb oprávnených na doplnkovú ochranu a o obsahu poskytovanej ochrany vznikla SR transpozičná povinnosť, z ktorej vyplýva vypracovanie mechanizmu uznávania vzdelania v prípade ak neexistujú listinné dôkazy o vzdelaní. 

213.	Slovenská republika transponovala uvedenú smernicu novelou zákona 293/2007 Z. z. o uznávaní odborných kvalifikácií v znení neskorších predpisov s účinnosťou od 1. decembra 2013. Aktuálna vnútroštátna legislatíva tak umožňuje žiadateľom, ktorým bola udelená medzinárodná ochrana, teda azylantom a žiadateľom s doplnkovou ochranou a ktorí odišli zo štátu pôvodu bez možnosti vziať si so sebou doklady o svojom dosiahnutom vzdelaní, aby sa takýmto osobám umožnil prístup k posúdeniu a overeniu ich predchádzajúceho vzdelávania, aj keď svoje vzdelanie nemôžu vzhľadom na okolnosti preukázať listinnými dôkazmi o svojom predchádzajúcom vzdelávaní. K posúdeniu a overeniu vzdelania dochádza na základe písomnej žiadosti žiadateľa s medzinárodnou ochranou, v ktorej uvádza okrem svojich identifikačných údajov aj podstatné informácie týkajúce sa svojho vzdelania. Ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu SR ako príslušný orgán predmetnú žiadosť posúdi a podľa úrovne vzdelania uvádzanej žiadateľom určí príslušnú školu, ktorá uskutoční skúšku na overenie vzdelania žiadateľa s medzinárodnou ochranou. To znamená, že sa vytvoril mechanizmus umožňujúci zefektívnenie systému overenia vzdelania osôb s medzinárodnou ochranou bez listinných dokladov o vzdelaní.

K implementácii odporúčania č. 16
Podpora integrácie Rómov 

214.	Zlepšovanie situácie Rómov je dlhodobou prioritou vlády SR. Dňa 11. januára 2012 vláda SR schválila svojím uznesením č. 1 Stratégiu pre integráciu Rómov do roku 2020, a súčasne určila revidovaný národný akčný plán Dekády začleňovania rómskej populácie 2005 – 2015, aktualizovaný na roky 2011 - 2015 ako akčný plán stratégie SR pre integráciu Rómov do roku 2020 pre oblasť vzdelávania, zamestnanosti, zdravia a oblasť bývania. Súčasťou prijatého materiálu bolo aj ustanovenie ďalších politík v oblastiach finančného začlenenia, nediskriminácie a oblasť prístupov smerom k väčšinovej spoločnosti – Iniciatíva integrácie Rómov prostredníctvom komunikácie. SR v súčasnosti pripravuje finalizovanú podobu plánov z posledných troch uvedených oblastí. Stratégia obsahuje výstavbové princípy, ako aj implementačné princípy, ktoré sú v súlade s odporúčaniami Akčného plánu OBSE na zlepšenie situácie Rómov a Sintov. Samotná stratégia je postavená na princípoch komplexného riešenia, destigmatizácie, desegregácie, degotoizácie. Implementačné princípy boli ustanovené na báze solidarity, zákonnosti, partnerstva, komplexnosti, koncepčnosti, systémového prístupu a trvalej udržateľnosti, rešpektovaní regionálnych a subetnických charakteristík, rodovej rovnosti, zodpovednosti a predvídateľnosti. Napriek skutočnosti, že SR pripravuje v rámci stratégie osobitný akčný plán pre oblasť nediskriminácie, antidiskriminačné nástroje ako aj dočasné vyrovnávacie opatrenia v jednotlivých oblastiach vzdelávania, zdravia, zamestnanosti a bývania boli ustanovené do akčných plánov stratégie v jednotlivých tematických oblastiach.

215.	Jeden z globálnych cieľov Stratégie pre integráciu Rómov do roku 2020 je zamerať sa na odstraňovanie viacnásobnej diskriminácie žien a znižovanie rodových nerovností v súkromnom a verejnom živote marginalizovaných rómskych komunít a podporovať ekonomickú samostatnosť rómskych žien pomocou osvety k rodovej rovnosti spoluprácou s mimovládnymi organizáciami zaoberajúcimi sa rodovou rovnosťou. V stratégií je súčasne obsiahnutých viacero cieľov na posilnenie rodovej rovnosti vo všetkých oblastiach pôsobnosti stratégie. Stratégia nastavuje dočasné vyrovnávacie opatrenie najmä v uvedených oblastiach odporúčania – teda zdravia, zamestnanosti, bývania a vzdelávania, a rovnako obsahuje aj opatrenia k posilneniu účasti Rómov, a teda aj žien, na verejnom politickom živote.

216.	Jedným z nástrojov, ktorý zabezpečuje ochranu a prevenciu na úseku zdravia , zvyšuje informovanosť, podporuje mieru zdravotného uvedomenia, zlepšuje prístup k službám v oblasti zdravotnej starostlivosti  je projekt „Zdravé komunity“, realizovaný od začiatku druhého polroka 2013, na základe dotácií poskytovaných v gesčnej spolupráci splnomocnenca vlády SR pre rómske komunity a Ministerstva vnútra SR, realizujúcemu mimovládnemu subjektu – Platforme na podporu zdravia znevýhodnených skupín. Primárnou cieľovou skupinou sú obyvatelia marginalizovaných rómskych komunít na Slovensku. Cieľom projektu je o. i. zlepšenie komunikácie medzi komunitou a zdravotným personálom, odbúravanie nedôvery k zdravotnému systému, odbúranie bariér v prístupe k zdravotnej starostlivosti, zlepšenie úrovne hygieny, zvýšenie celkového počtu absolvovaných preventívnych zdravotných prehliadok, zvýšenie počtu žien, ktoré pravidelne navštevujú tehotenské poradne a zvýšenie účasti na povinnom očkovaní detí.

217.	V roku 2014 bolo pre zabezpečenie pokračovania projektu v prvom a druhom štvrťroku 2014 vyčlenená suma 750.000,00 Eur. Projekt sa  v roku 2014, na základe vyčlenených alokácií, rozšíril do ďalších 36 lokalít a počet pracovníkov zdravotnej osvety sa navýšil o 36 asistentov a 4 koordinátorov. V rámci projektu v súčasnosti pôsobí 160 terénnych zdravotných asistentov (asistentov zdravia) pokrývajúcich viac ako 100-tisíc obyvateľov, príslušníkov marginalizovaných komunít, vybratých na základe výsledkov spracovania dát v Atlase rómskych komunít 2013. 

218.	Vláda SR podporuje zvyšovanie účasti Rómov na verejnom živote, osobitne na úrovni  miestnych samospráv. Úrad splnomocnenca vlády SR pre rómske komunity, najmä pri voľbách do orgánov miestnej samosprávy, získaval od kandidátov, identifikujúcich sa príslušnosťou k rómskej národnostnej menšine, informácie o programoch, ktoré v prípade získania mandátu budú presadzovať na zlepšenie postavenia marginalizovaných rómskych komunít žijúcich v územnom obvode samosprávneho orgánu. V prípade úspešnosti kandidátov – získania príslušného mandátu, poskytoval týmto osobám podporu vo forme konzultácií, odporúčaní, či poradenstva. Podporu vo vzdelávaní starostov rómskeho pôvodu vo forme špeciálnych vzdelávacích programov – kurzov poskytujú aj niektoré vysoké školy. V parlamentných voľbách v marci 2012 bol do Národnej rady SR zvolený prvý poslanec rómskej národnosti, Peter Pollák, ktorý v októbri 2012 ako opozičný poslanec prevzal aj funkciu splnomocnenca vlády SR pre rómske komunity. 

219.	V roku 2013 bol vydaný zborník Teoretické a praktické otázky participácie Rómov na lokálnej úrovni v rámci projektu „Tolerancia v každom z nás“. Projekt bol realizovaný s finančnou podporou Úradu vlády SR  v rámci dotačného programu Podpora a ochrana ľudských práv a slobôd. Publikáciu vydali Slovenská spoločnosť pre zahraničnú politiku, Prešovská univerzita,  Ústav etnológie SAV v Bratislave, Národný demokratický inštitút  a Úrad vlády SR. Súčasťou projektu bola medzinárodná konferencia, ktorej cieľom bolo ustanovenie odporúčaní pre vládu SR na úseku ďalšej realizácie politiky v tejto oblasti. V roku 2014 vydal úrad splnomocnenca pomôcku pre starostov obcí v ich prvom volebnom období, a zrealizoval so starostami v mesiaci november 2014 školenie.

220.	Boj proti stereotypom a podpora tolerancie voči Rómom je jednou z priorít Akčného plánu stratégie pre integráciu Rómov do roku 2020 v oblasti prístupov smerom k väčšinovej spoločnosti - Iniciatíva integrácie Rómov prostredníctvom komunikácie, ktorý je v súčasnosti schvaľovacom procese. Cieľom akčného plánu je zmierňovať predsudky a stereotypy voči rómskej populácii (z pohľadu majoritnej spoločnosti), ako aj voči majoritnej populácii (z pohľadu rómskych komunít), deetnizovať verejnú diskusiu a otvoriť tému spoločne zdieľaných hodnôt. Jedným z konkrétnych opatrení je prijatie komunikačnej stratégie. Akčný plán má tiež za cieľ zlepšiť korektnosť zobrazovania Rómov, rómskych komunít a širšieho kontextu rómskej marginalizácie v médiách; zlepšiť zodpovedné informovanie zo strany štátnej správy; vzdelávanie v oblasti médií a vzdelávanie novinárov s dôrazom na verejnoprávne médiá; podporu vzniku korektných mediálnych obsahov, prezentácie verejných politík a akčných plánov. Akčný plán sa zameriava aj na kontinuálne scitlivovanie a vzdelávanie profesijných a odborných skupín s cieľom komplexného rozvíjania kompetencií.

221.	Úrad splnomocnenca vlády SR pre rómske komunity podporuje projekty zamerané na zvyšovanie informovanosti o rómskej kultúre, histórii, jazyku a štandardizácii rómskeho jazyka, podporuje projekty zamerané  na zvyšovanie záujmu rómskej komunity o prezentáciu svojich tradícii, zvykov a kultúrnych hodnôt. V rámci dotačnej schémy podporil viaceré projekty zamerané na pozitívne zobrazovanie príslušníkov rómskych komunít ako aj zvyšovania povedomia príslušníkov rómskej národnostnej menšiny. K pravidelným aktivitám úradu patria podujatia pri príležitosti Medzinárodného dňa Rómov a Pamätného dňa rómskeho holokaustu. V Medzinárodný deň Rómov verejnoprávne médiá vysielali relácie o pozitívnych príkladoch z radov Rómov, rozhovory sa týkali spôsobu života, tradícii a rómskej kultúry. Aktivity sú organizované aj v Medzinárodný deň rómskeho jazyka.

222.	Z iniciatívy Úradu splnomocnenca vlády SR pre rómske komunity bol vypracovaný zoznam príkladov dobrej praxe miest a obcí, v ktorých sa vďaka aktívnej spolupráci starostov a primátorov s Úradom splnomocnenca vlády SR pre rómske komunity, mimovládnymi organizáciami a cirkvami podarilo zlepšiť životné podmienky obyvateľov rómskych komunít a eliminovať tak sociálne napätie medzi majoritným obyvateľstvom a obyvateľmi marginalizovaných rómskych komunít. Rovnako je navrhnutý a vypracovaný aj zoznam rómskych osobností aktívnych v oblasti vedy a kultúry. Úrad splnomocnenca vlády SR pre rómske komunity v záujme zvyšovania pozitívneho informovania o Rómoch poskytuje tieto informácie masovokomunikačným prostriedkom. Novým nástrojom komunikačnej stratégie, informovanosti a dialógu vládnej politiky na úseku integračného procesu Rómov  je od roku 2014 vydávanie časopisu s názvom Romane nevipena – Rómske noviny, ktorého vydavateľom je Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky – Úrad splnomocnenca vlády SR pre rómske komunity.  Cieľom vydávaného periodika je zvýšenie informovanosti príslušníkov marginalizovaných rómskych komunít, orgánov štátnej správy, samosprávy, mimovládnych organizácií, pracovníkov pomocných profesií (napr. asistent učiteľa, terénny sociálny pracovník, komunitný pracovník, asistent osvety zdravia, referent špecialista a pod.) a občianskej a odbornej verejnosti, o  aktuálnych procesoch a problémoch integrácie Rómov, osobitne o významných projektoch, zameraných na zlepšenie situácie rómskych komunít na Slovensku. Súčasne uvedené periodikum podporuje proces národnostného sebauvedomenia Rómov, kultúru rómskeho jazyka a proces pozitívneho vnímania Rómov väčšinovou spoločnosťou.

223.	Stredisko realizuje aktivity zamerané na boj proti diskriminácii, odstraňovania stereotypov a všeobecne rozšírených negatívnych postojov. V tejto súvislosti je aktívne v oblasti výchovy a vzdelávania k ľudským právam a zásady rovnakého zaobchádzania. Cieľovými skupinami vzdelávacích aktivít strediska sú každoročne žiaci základných škôl, študenti stredných a vysokých škôl. K týmto skupinám sa v jednotlivých rokoch pridávajú rôzne skupiny dospelých osôb napr. zástupcovia seniorov, príslušníci Policajného zboru – úrad kriminálnej polície Odbor extrémizmu a diváckeho násilia, zamestnanci úradov práce, sociálnych vecí a rodiny, zamestnanci inšpektorátov práce, zástupcovia odborov, príslušníci Zboru väzenskej a justičnej stráže a pod. 
Tabuľka 11 - Informácia o vzdelávacích aktivitách realizovaných strediskom
Rok	Celkový počet účastníkov	Téma nediskriminácie resp. nediskriminačný klub a extrémizmus - počet študentov	
2011	Vyše 1400	432	
2012	1986	620	
2013	2474	1199	
2014	1069	544	

224.	Jedným z modelov vzdelávacích aktivít strediska určených pre žiakov základných a stredných škôl bol do roku 2012 tzv. „Nediskriminačný klub“. Zámerom tejto aktivity bolo nevtieravým spôsobom priblížiť študentom stredných škôl problematiku ľudských práv a nediskriminácie prostredníctvom premietania filmov, hier a moderovanej diskusie medzi študentmi a odborníkmi z tejto oblasti. Stretnutia so študentmi boli zamerané na pozitívne ovplyvňovanie ich postojov k otázkam diskriminácie, rasizmu, xenofóbie a antisemitizmu. V školskom roku 2012/2013 stredisko pristúpilo k vytvoreniu štandardného portfólia výchovno-vzdelávacích aktivít ponúkaných v 5 témach. Každú tému ponúka v rôznych variantoch podľa časovej náročnosti, kde pri časovo náročnejších variantoch sú ponúkané aktivity tradične spojené s pôvodným nediskriminačným klubom (skupinové hry, diskusie, premietanie filmov). 

225.	K vytvoreniu „ponukového listu“ stredisko pristúpilo po skúsenostiach z predchádzajúcich rokov, nakoľko požiadavky škôl boli veľmi odlišné. Každá škola má na výber z piatych tém, konkrétne Ľudské práva, Nediskriminácia, Rodová rovnosť, Holokaust a poslednou témou sú Práva dieťaťa. Predovšetkým pri téme nediskriminácie lektori Strediska adresujú problematiku stereotypov, prečo dochádza k diskriminácii, jej formy, predchádzanie a pod. V rámci týchto otázok sa lektori venujú aj stereotypom voči Rómom. V roku 2014 Stredisko k týmto témam pridalo aj tému „Extrémizmu“, v ktorej rovnako adresuje aj otázky spojené s prejavmi intolerancie voči rómskej menšine. Mnohé školy prejavujú záujem aj o viac tém počas jedného školského roku. 

226.	Stredisko veľmi pozitívne vníma zmenu legislatívy, v podobe novely antidiskriminačného zákona s účinnosťou od 1. apríla 2013. Novela mala za následok rozšírenie orgánov oprávnených na prijímanie dočasných vyrovnávacích opatrení nielen na štátne, ale aj na všetky orgány verejnej správy ako aj obce, vyššie územné celky, ale aj na súkromné právnické osoby. Novelou zákona sa tiež rozšíril okruh dôvodov, v ktorých môže dochádzať k znevýhodňovaniu osôb nielen z dôvodu veku a zdravotného postihnutia (ako to bolo od roku 2008 do roku 2013), ale aj z dôvodu rasového alebo etnického pôvodu, príslušnosti k národnostnej alebo etnickej menšine, rodu a pohlavia.

227.	Napriek pomerne dlhej existencii inštitútu dočasných vyrovnávacích opatrení stredisko konštatuje, že zo strany niektorých orgánov verejnej správy a takmer všetkých oslovených súkromných spoločností, doposiaľ dochádza k uvedeniu dočasných vyrovnávacích opatrení do „života“ len veľmi okrajovo. Zmena právnej úpravy spôsobila zásadné rozšírenie oprávnených prijímateľov, zavádzajú sa noví adresáti (rasový, etnický, národnostný pôvod, pohlavie, rod), spresnenie demonštratívneho výpočtu (slovo „najmä“) zostáva. Na druhej strane je tu fakultatívny charakter ich prijímania, nulová prax a nízky počet dobrých príkladov zo zahraničia, žiadna podpora - motivačné opatrenia, metodiky, dostupné informácie pre nových oprávnených prijímateľov. To je predbežná bilancia aktuálnej úpravy dočasných vyrovnávacích opatrení po roku od účinnosti ostatnej novely antidiskriminačného zákona z pohľadu strediska. Rozšírenie je želaným riešením, ktoré však len vytvára zákonné podmienky. Rovnako dôležitým faktorom na realizáciu dočasných vyrovnávacích opatrení je motivácia oprávnených subjektov. Stredisko považuje za dôležité intenzívne informovať všetky oprávnené subjekty o účele, prínose, výhodách dočasných vyrovnávacích opatrení, ale aj o povinnostiach, ktoré sú s ich realizáciou späté. 

228.	Na to, aby príslušný orgán verejnej správy alebo právnická osoba mohla prijať opatrenia, ktoré možno nazývať dočasné vyrovnávacie opatrenia v zmysle antidiskriminačného zákona musia byť kumulatívne splnené tieto podmienky:
a) Existencia preukázateľnej nerovnosti,
b) Cieľom opatrení je zníženie alebo odstránenie tejto nerovnosti,
c) Opatrenia môžu trvať len do doby odstránenia nerovnosti, ktorá viedla k ich prijatiu,
d) Osobitné vyrovnávacie opatrenia je možné prijímať v oblastiach uvedených antidiskriminačným zákonom.
e) V období od prijatia dočasného vyrovnávacieho opatrenia až do jeho ukončenia, má orgán, ktorý dané opatrenie prijal povinnosť ho monitorovať, vyhodnocovať, zverejňovať a podávať správy stredisku. Monitorovacia a vyhodnocovacia činnosť príslušných orgánov má za úlohu určiť opodstatnenosť jeho ďalšieho trvania, sumarizáciu pozitívnych výsledkov, či naopak aj ich nedostatku či absencie.

K implementácii odporúčania č. 17
Segregácia rómskych detí vo vzdelávaní

229.	Legislatívne je táto úloha vyriešená zákonom č. 245/2008 Z. z. o výchove a vzdelávaní v znení neskorších predpisov (školský zákon), vyhláškou Ministerstva školstva, vedy, výskumu a športu SR č. 325/2008 Z. z. o školských zariadeniach výchovného poradenstva a prevencie. Zároveň toto ministerstvo v roku 2012 vypracovalo informatívny materiál „Podmienky na výchovu a vzdelávanie detí a žiakov zo sociálne znevýhodneného prostredia v SR. Cieľom tohto materiálu je prezentácia a informácia a skutkovom  stave hlavne z hľadiska legislatívneho, obsahového a kontrolného. Materiál je dostupný v slovenskom a anglickom jazyku: http://www.minedu.sk/dokumenty-pre-oblast-vychovy-a-vzdelavania-deti-a-ziakov-zo-socialne-znevyhodneneho-prostredia/.

230.	SR jednoznačne vyjadrila odmietavý postoj k segregácii aj predpisom Ministerstva školstva, vedy, výskumu a športu SR - Pedagogicko-organizačnými pokynmi na príslušný školský rok počnúc školským rokom 2012/2013  v časti 1.6.4. Národnostné menšiny, sociálne znevýhodnené prostredia, cudzinci, diskriminácia. Napríklad v školskom roku 2014/2015 bod 2: „V školách a školských zariadeniach dôsledne uplatňovať zákaz všetkých foriem diskriminácie a segregácie. Eliminovať nežiaduce javy, akými sú priestorové, organizačné, fyzické a symbolické vylúčenie alebo oddelenie rómskych žiakov v dôsledku ich etnickej príslušnosti (často v kombinácii so sociálnym znevýhodnením) od ostatných žiakov. Riešiť problémy detí a žiakov pochádzajúcich z marginalizovaných skupín, ktoré komplikujú proces ich prijímania do bežných škôl a školských zariadení, zaraďovania do bežných tried a následný výchovno-vzdelávací proces. Vytvárať vhodné podmienky na ich vzdelávanie v školách a triedach spolu s majoritnou populáciou. Neodporúčane vytvárať pre deti a žiakov zo sociálne znevýhodneného prostredia (ďalej len „SZP“) samostatné triedy okrem nultého ročníka“. 

231.	Dňa 20. januára 2012 sa uskutočnilo pracovné rokovanie Ministerstva školstva, vedy, výskumu a športu SR so zástupcami Štátnej školskej inšpekcie k témam inšpekčným činnostiam zameraných na  zaraďovanie žiakov do špeciálnych tried základných škôl a špeciálnych základných škôl ako aj hľadania riešenia vo vzťahu k segregácii rómskych detí a žiakov v materských, základných a špeciálnych základných školách. 

232.	UNESCO si od SR vyžiadala informáciu o implementácii Dohovoru proti diskriminácii vo vzdelávaní za roky 2006 – 2011. SR túto informáciu zaslala. 

233.	Rozhodnutie Okresného súdu v Prešove v roku 2011 týkajúce sa Základnej školy v Šarišských Michaľanoch bolo pre Ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu SR signálom, že školy potrebujú väčšiu pomoc.  V roku 2012 ministerstvo vyhlásilo výzvu na rozvojový projekt – Podpora vytvárania pozitívnej sociálnej klímy a motivácie v multikultúrnych triedach základných škôl. Bolo podporených 23 projektov v sume 60 500 EUR.  Súčasťou podpory bola spolupráca s mimovládnymi organizáciami pracujúcimi v tejto oblasti, ktorých partnerstvo v projekte bolo nevyhnutnou podmienkou na zapojenie sa do výzvy.

234.	V roku 2013 ministerstvo opätovne vyhlásilo výzvu na rozvojový projekt „Podpora výchovy a vzdelávania žiakov zo sociálne znevýhodneného prostredia v základných školách 2013“. Komisia pre výber, hodnotenie a finančnú podporu projektov v rámci výzvy  „Podpora výchovy a vzdelávania žiakov zo sociálne znevýhodneného prostredia v základných školách  2013“ vybrala 16 projektov v celkovej výške 52 437,- EUR. Výzva na rozvojový projekt „Podpora výchovy a vzdelávania žiakov zo sociálne znevýhodneného prostredia v základných školách 2014“ bola vyhlásená aj v roku 2014. Komisia pre výber, hodnotenie a finančnú podporu projektov v rámci výzvy  „Podpora výchovy a vzdelávania žiakov zo sociálne znevýhodneného prostredia v základných školách  2014“ vybrala 21 projektov v celkovej výške 50 000,- EUR.

235.	Ďalším významným faktom v tejto oblasti je realizácia národných projektov „Vzdelávaním pedagogických zamestnancov k inklúzii marginalizovaných rómskych komunít (ďalej len „MRK“) z ESF Operačného programu vzdelávanie, ktorý sa začal implementovať od 1. októbra 2011. Projekt implementuje Metodicko-pedagogické centrum. Projekt sa bude realizovať do 30. júna 2015. Do projektu je zapojených 200 základných škôl, v ktorých sa vytvorilo 400 pracovných miest pre pedagogických asistentov. Súčasťou projektu je pedagogický inkluzívny model školy s celodenným výchovným systémom, ktorý zahŕňa v sebe vytvorenie školského vzdelávacieho programu zameraného na prácu so žiakmi zo sociálne znevýhodneného prostredia. Pedagogickí zamestnanci všetkých zapojených škôl sú a budú vzdelávaní v oblasti špecifík pre prácu so žiakmi zo sociálne znevýhodneného prostredia. 

236.	Ďalší národný projekt  MPC – „Inkluzívny model vzdelávania na predprimárnom stupni školskej sústavy“ (MRK2). Projekt sa realizuje od februára 2013 do novembra 2015. Do projektu je zapojených 110 materských škôl, v ktorých sa vytvorilo  110 pracovných miest pre pedagogických asistentov. Celková podpora v rámci projektu je zacielená do materských škôl, ktoré navštevujú deti z marginalizovaných rómskych komunít. Jednotlivé projektové aktivity sú určené pre:
- pedagogických zamestnancov týchto materských škôl. Projekt predpokladá, že jeho aktivity budú ponúknuté 500 učiteľom materských škôl, z toho 110 asistentom učiteľa,
- odborných zamestnancov: 50 odborných zamestnancov školských zariadení výchovného poradenstva,
- deti z MRK: 2000 detí z MRK zo sociálne znevýhodneného prostredia vo veku 3-7 rokov, ktoré v priebehu projektu navštevujú MŠ zapojené do projektu,
- rodičia detí: 500 rodičov detí z MRK, ktoré v priebehu projektu navštevujú MŠ zapojené do projektu,
- zamestnanci štátnej správy a samosprávy pracujúci s MRK: cca. 200 zamestnancov. 

237.	Národný projekt „PRINED – Projekt INkluzívnej EDukácie“ sa implementuje v 50 materských a 100 základných školách. Obsahom národného projektu je podpora celodenného výchovného systému zameraného na znižovanie počtu zaradených detí do špeciálnych škôl/špeciálnych tried, skvalitnenie výchovno-vzdelávacieho procesu, skvalitnenie práce učiteľov vytvorením pracovných miest pre odborníkov ako sú školský špeciálny pedagóg, sociálny pedagóg, školský psychológ, liečebný pedagóg a pedagogický asistent. Cieľom projektu je výrazná podpora inkluzívneho prostredia v materských a základných školách na   predchádzanie neodôvodneného zaraďovania žiakov do systému špeciálneho školstva. Projekt prostredníctvom akceleračných programov skvalitňuje diagnostický proces v materských školách. Na základných školách sa vytvárajú inkluzívne tímy na osvojenie profesijných kompetencii na rozvoj špecifických vzdelávacích potrieb žiakov pochádzajúcich z MRK. 

238.	Projekt PRINED  nadväzuje na prebiehajúce projekty Metodicko – Pedagogického Centra „Vzdelávaním pedagogických zamestnancov k inklúzii marginalizovaných rómskych komunít“ a „Inkluzívny model vzdelávania na predprimárnom stupni školskej sústavy“. Inkluzívny model vzdelávania má za úlohu pomôcť lepšej pripravenosti detí z marginalizovaných rómskych komunít a podporiť tak ich sociálnu inklúziu. Podstatným prínosom projektu je vytváranie inkluzívnych tímov pozostávajúcich z pedagogických zamestnancov a odborníkov (psychológ, špeciálny pedagóg, liečebný pedagóg, resp. sociálny pedagóg), ktorí  pri práci s deťmi nebudú pôsobiť len v školách, ale aj v teréne. Projekt výrazne prispieva k riešeniu zamestnanosti tým, že vytvára 250 nových pracovných miest na pozície pedagogický asistent, z čoho 200 pracovníkov bude pôsobiť na základných školách a ďalších 50 na materských školách. Národný projekt sa realizuje vo všetkých samosprávnych krajoch SR s výnimkou Bratislavského. Najviac zapojených škôl je z Prešovského kraja (31 základných a 11 materských škôl), Košického (26 základných a 17 materských škôl) a Banskobystrického kraja (23 základných a 14 materských škôl).
 
239.	Vzdelávanie rómskych detí sa rieši niekoľko desaťročí a výsledky sa dostavujú pomaly. V minulosti bolo rozpracovaných niekoľko koncepčných a legislatívnych riešení, ktorých cieľom bolo napomôcť situáciu zlepšiť, podarilo sa zrealizovať mnohé dobré myšlienky, ako napríklad bezplatné predprimárne vzdelávanie od 5. roku veku dieťaťa; nultý ročník v základnej škole; špecializované triedy v základnej škole – kompenzačný a rozvojový program; asistent učiteľa; príspevok na žiaka zo sociálne znevýhodneného prostredia; dotácie na stravu a školské pomôcky; dávka v hmotnej núdzi na účely zabezpečenia základných životných podmienok dieťaťa, ak toto dieťa plní povinnú školskú dochádzku a pod.

240.	Ako ďalšie z opatrení na predchádzanie zaraďovania rómskych detí do špeciálnych škôl vydalo Ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu SR v roku 2013 rezortný predpis pod názvom Postup centier pedagogicko-psychologického poradenstva a prevencie pri posudzovaní školských schopností detí zo sociálne znevýhodneného prostredia a pri ich zaraďovaní do základnej školy.

241.	Vláda SR sa intenzívne venuje otázke zabezpečenia rovnakého prístupu ku vzdelávaniu pri plnení povinnej školskej dochádzky v obciach s vysokou koncentráciou žiakov z marginalizovaných rómskych komunít. Zasadzuje sa za znižovanie ich počtu v špeciálnych základných školách/špeciálnych triedach základných škôl a to vytvorením kapacitných priestorov v základnej škole, predovšetkým výstavbou modulových škôl v lokalitách s  dvojzmennou prevádzkou, t.j. na miestach, kde je  kritická situácia pri zabezpečovaní povinnej školskej dochádzky. 

242.	V roku 2013 to bolo 5 modulových škôl v sume 1 000 000 EUR   v obciach Jarovnice, Stráne pod Tatrami, Krížová Ves, Podhorany a Kecerovce. V roku 2014 sa podarilo zabezpečiť zdroje vo výške 3 000 000 EUR na ďalšie školy. V procese výstavby je 12 modulových škôl - Chminianske Jakubovany, Podhorany, Jarovnice, Jurské, Stará Ľubovňa, Gemerská Ves, Muránska Dlhá Lúka, Dunajská Lužná, Miloslavov,  Stráne pod Tatrami, Žehra a Chorvátsky Grob. Do roku 2020 plánuje Ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu SR vybudovať ďalšie modulové objekty.

243.	Vláda SR kladie osobitný dôraz na desegregáciu. Za nevyhnutné považuje hľadať efektívne riešenie k obojstrannej spokojnosti, t.j. na jednej strane zabráneniu segregácie a zníženiu počtu žiakov v špeciálnej základnej škole vytvorením kapacitných priestorov v základnej škole a na druhej strane akceptovať požiadavky obyvateľov danej lokality so zabezpečením školskej dochádzky žiakov priblížením školy k bydlisku. 

244.	Ministerstvo školstva SR sa zasadzuje za vytvorenie komplexného systému výchovy a vzdelávania znevýhodnených detí a žiakov v rámci inkluzívneho  celoživotného vzdelávania. Princíp desegregácie bude najmä v oblasti vzdelávania hlavnou zásadou a kritériom podpory projektov financovaných z Európskych a štrukturálnych fondov v období 2014-2020.  Realizácia integračnéhio procesu Rómov  zaujíma kľúčovú pozíciu v Partnerskej dohode v rámci nového programového obdobia 2014 – 2020 a to nielen prostredníctvom Operačného programu Ľudské zdroje. 

245.	Ďalším dôležitým faktorom v oblasti vzdelávania rómskych detí je spätná väzba – monitorovanie dosiahnutých výsledkov, resp. prijatých a realizovaných politík. V zmysle legislatívy je v sledovaní výchovno-vzdelávacieho procesu vrátane segregácie kľúčová Štátna školská inšpekcia, ktorá sa v školskom roku 2011/2012 zamerala okrem iného na sledovanie stavu a úrovne výchovy a vzdelávania žiakov zo sociálne znevýhodneného prostredia v základných a stredných školách a v školskom roku 2012/2013 na stav vytvárania podmienok inkluzívneho vzdelávania pre žiakov zo sociálne znevýhodneného prostredia v základných a stredných odborných školách. 

246.	Ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu SR dlhodobo realizuje Prieskum o postavení  dieťaťa a žiaka zo sociálne znevýhodneného prostredia vo výchovno-vzdelávacom systéme SR prostredníctvom Regionálneho pracoviska Metodicko-pedagogického centra Prešov - ROCEPO, ktorým sa sleduje napr. prospech, dochádzka, správanie, skončenie povinnej školskej dochádzky, špecializované triedy, asistenti učiteľa a pod. Od roku 2012 sa zameriava na kvalitu výchovno-vzdelávacieho procesu. Ministerstvo školstva dlhodobo prostredníctvom Centra vedecko-technických informácií realizuje výskum, resp. monitorovanie dodržiavania ľudských práv v základných  a stredných školách. V školskom systéme sa realizuje projekt „Prieskum školských vzdelávacích programov na školách s vysokým zastúpením žiakov zo sociálne znevýhodneného prostredia so zameraním na  princípy inkluzívneho vzdelávania“ s podtémami zapájanie detí zo sociálne znevýhodneného prostredia do organizovaných voľnočasových aktivít škôl, skúmanie postojov učiteľov, vychovávateľov asistentov a manažmentu škôl k princípom inkluzívneho vzdelávania, zistenie v akej miere obsah vzdelávacích plánov reflektuje špecifické potreby detí a žiakov zo sociálne znevýhodneného prostredia v školskom vyučovaní a výchove vo voľnom čase. 

247.	Súčasná situácia v oblasti vzdelávania Rómov nie je bezproblémová, preto jej vláda SR  naďalej venuje zvýšenú pozornosť. Výchova a vzdelávanie rómskych žiakov tak ako všetkých detí a žiakov je súčasťou výchovno-vzdelávacieho systému v SR,  ktorý  je financovaný v zmysle zákona č. 597/2003 Z. z. o financovaní základných škôl, stredných škôl a školských zariadení v znení neskorších predpisov - napríklad bezplatné predškolské vzdelávanie  od 5. roku veku dieťaťa; - štát poskytuje príspevok na čiastočnú úhradu nákladov na výchovu a vzdelávanie  detí, ktoré majú jeden rok pred plnením povinnej školskej dochádzky  v materských školách,  štát poskytuje príspevok na záujmové vzdelávanie pre žiakov škôl,  ktoré sú zaradené do siete, dotácií, na podporu žiakov zo sociálne znevýhodneného prostredia systém financovania zo štátneho rozpočtu ešte prihliada zvýšeným financovaním, napr. nultý ročník v základnej škole - na 1 triedu nultého ročníka je normatív 200 %.

Tabuľka 12 - Príspevky na žiakov zo sociálne znevýhodneného prostredia 
rok 2014                                     
V roku 2014 bola výška príspevku na žiaka zo sociálne znevýhodneného prostredia 102,5 EUR		
škola	počet škôl so žiakmi zo SZP	počet žiakov zo SZP na týchto školách	výška príspevku		
základné školy	1 691	59 284	6 077 038		
špeciálne základné školy	190	7 959	815 847		
spolu	1 881	67 243	6 892 885		

rok 2013  -  K 31.12. 2013 bolo na žiakov zo sociálne znevýhodneného prostredia poskytnutých spolu   6 557 944 EUR Výška príspevku na jedného žiaka bola 100 EUR. Počet žiakov 65 580.		

248.	Otázke vzdelávania rómskych detí sa venuje aj verejná ochrankyňa práv. V roku 2013 vykonala prieskum uplatňovania a vykonávania práva na vzdelanie rómskej národnostnej menšiny so zameraním na prístup k vzdelávaniu a zaraďovaniu detí do predškolskej prípravy a do školského vzdelávania a na vzdelávanie v materinskom jazyku.  Prieskumom zistila, že zaradenie žiaka do kategórie žiakov so špeciálnymi výchovno-vzdelávacím potrebami aj z dôvodu sociálneho znevýhodnenia predstavuje jeho trvalé spojenie s výlučným vzdelávaním v špeciálnej triede. Podľa názoru verejnej ochrankyne práv je veľká časť žiakov zo sociálne znevýhodneného prostredia pre svoj sociálny pôvod vylúčená v pokračovaní vzdelávania na vyšších vzdelávacích stupňoch. V súvislosti so vzdelávaním rómskych detí  v ich materinskom jazyku popri štátnom jazyku konštatuje nepripravenosť škôl a nedostatočné podmienky na vzdelávanie v rómskom jazyku. Napriek opatreniam štátnych orgánov má podozrenie z pretrvávajúcej nepriamej segregácie rómskych detí vo vzdelávaní. Verejná ochrankyňa práv predložila NR SR odporúčania na vytvorenie legislatívnych podmienok o.i. pre prístup ku všetkým vzdelávacím stupňom pre deti so špeciálnymi výchovno-vzdelávacím potrebami, zabezpečenie bezplatnej predškolskej prípravy v štátnom jazyku a ak to vyžaduje ich najlepší záujem aj v ich materinskom jazyku, bezplatné užívanie všetkých pomôcok a učebných potrieb pre deti zo sociálne znevýhodneného prostredia a zabezpečenie dostatočného počtu pedagogických asistentov. Navrhnuté odporúčania zatiaľ neboli realizované. 

249.	Verejná ochrankyňa práv pokračovala v prieskume aj v roku 2014 so zameraním na to, ako v praxi prebieha diagnostika detí vo väzbe na ich zaraďovanie do školského systému, preraďovanie v priebehu vzdelávania, a prístup k vzdelávaniu a pripravenosť na prácu s deťmi v ich materinskom jazyku. Na základe výsledkov prieskumu konštatovala, že dochádza k porušeniu zákazu diskriminácie, k porušeniu páva na osobitnú ochranu detí a princípu najlepšieho záujmu dieťaťa. Vo vzťahu k rómskym deťom uviedla, že neexistuje odlišné zaobchádzanie pri vyšetrovaní školskej spôsobilosti rómskych detí pochádzajúcich zo sociálne znevýhodneného prostredia. Jeho dôsledkom je zaradenie do vzdelávania mimo hlavného vzdelávacieho prúdu. Verejná ochrankyňa práv adresovala Ministerstvu školstva, vedy, výskumu a športu SR viacero konkrétnych odporúčaní týkajúce sa zrušenia variantu A v špeciálnych školách, do ktorého patria žiaci s ľahkým mentálnym postihnutím;  diagnostiky detí a používania metodík zohľadňujúcich schopnosti detí pochádzajúcich zo sociálne znevýhodneného prostredia marginalizovaných rómskych komunít; implementácie usmernenia ministerstva školstva o metodike diagnostických vyšetrení, systematického overovania rediagnostiky v nultých ročníkoch a vytvorenia štátneho programu zameraného na trávenie voľného času pre chudobné deti. Verejná ochrankyňa práv uviedla, že ňou navrhnuté opatrenia neboli doteraz prijaté. 

250.	Otázkam segregácie rómskych detí na školách a umiestňovania detí do špeciálnych tried určených pre deti s mentálnym postihnutím sa v monitorovanom období venovalo aj stredisko. Tieto otázky boli adresované v správach strediska o dodržiavaní ľudských práv vrátane zásady rovnakého zaobchádzania a práv dieťaťa v SR za roky 2012 a 2013. V tejto súvislosti stredisko adresovalo viaceré odporúčania, napr. prijať účinné opatrenia zabraňujúce diskriminácii detí vytváraním špeciálnych tried pre rómske deti a prehodnotiť testy používané pri diagnostike detí, aby nedochádzalo k nesprávnemu zaraďovaniu rómskych detí do špeciálnych škôl respektíve klásť pri diagnostike väčší dôraz na odlíšenie sociálnej zaostalosti od mentálnej zaostalosti, ako aj zaviesť povinnú predškolskú výchovu pre všetky deti.

Článok 27
251.	Podľa sčítania obyvateľov, domov a bytov z roku 2011 sa z celkového počtu 5 397 036 obyvateľov SR sa k inej ako slovenskej národnosti prihlásilo 651 943 obyvateľov, čo predstavuje približne 12 %. Najväčšie zastúpenie v etnickej štruktúre majú osoby patriace k 13 národnostným menšinám – maďarskej, rómskej, rusínskej, českej, ukrajinskej, nemeckej, moravskej, poľskej, ruskej, bulharskej, chorvátskej, srbskej a židovskej.

252.	Stálym odborným orgánom Rady vlády SR pre ľudské práva, národnostné menšiny a rodovú rovnosť pre otázky týkajúce sa národnostných menšín a etnických skupín a ich príslušníkov, pre oblasť implementácie Európskej charty regionálnych alebo menšinových jazykov a Rámcového dohovoru na ochranu národnostných menšín je Výbor pre národnostné menšiny a etnické skupiny (ďalej len „výbor“). Výbor taktiež plní funkciu konzultatívneho orgánu vo veciach účasti príslušníkov národnostných menšín a etnických skupín na riešení vecí týkajúcich sa národnostných menšín a etnických skupín v zmysle Ústavy SR. 

253.	Vo výbore má zastúpenie všetkých 13 národnostných menšín (maďarská, rómska, rusínska, česká, ukrajinská, nemecká, poľská, moravská, ruská, bulharská, chorvátska, židovská a srbská). Výbor pozostáva z 5 zástupcov maďarskej menšiny,  4 zástupcov rómskej menšiny, 2 zástupcovia českej menšiny, 2 zástupcovia rusínskej menšiny, 2 zástupcovia ukrajinskej menšiny a po 1 zástupcovi má nemecká, poľská, moravská, ruská, bulharská, chorvátska, židovská a srbská menšina.

254.	V oblasti svojej pôsobnosti výbor predovšetkým poskytuje Rade vlády pre ľudské práva podnety na zvýšenie úrovne podpory, ochrany a dodržiavania práv osôb patriacich k národnostným menšinám; podieľa sa na vypracovaní správ pre kontrolné mechanizmy medzinárodných zmlúv o ľudských právach a právach osôb patriacich k národnostným menšinám a každoročne vypracúva hodnotiace správy o podpore kultúr národnostných menšín, o stave národnostného školstva a o používaní jazykov národnostných menšín, ktoré predkladá na schválenie Rade vlády pre ľudské práva. 

255.	V rámci svojej pôsobnosti výbor predovšetkým:
a) dáva rade podnety na zvýšenie úrovne podpory, ochrany a dodržiavania práv národnostných menšín v súlade s Ústavou SR, medzinárodnými záväzkami SR a zákonmi a ďalšími všeobecne záväznými právnymi predpismi; 
b) podieľa sa na vypracovaní správ pre kontrolné mechanizmy medzinárodných zmlúv              o ľudských právach a právach osôb patriacich k národnostným menšinám;
c) spracúva pre radu návrhy čiastkových a systémových opatrení pre zlepšenie dodržiavania práv osôb patriacich k národnostným menšinám v SR;
d) spracúva pre Radu vlády pre ľudské práva návrhy stanovísk a uznesení k návrhom zákonov, všeobecne záväzných právnych predpisov a interných právnych predpisov, ako aj vládnych, rezortných a ďalších opatrení nelegislatívnej povahy, ktoré môžu mať dosah na ochranu alebo dodržiavanie práv národnostných menšín; návrh uznesenia prezentuje na zasadnutí rady zástupca výboru;
e) každoročne vypracúva hodnotiacu správu o podpore kultúr národnostných menšín, o stave národnostného školstva a o používaní jazykov národnostných menšín, ktorú predkladá   na schválenie Rade vlády pre ľudské práva.

256.	Výbor sa v rámci svojej činnosti riadi viacerými princípmi. Predovšetkým, hlasovacie právo vo výbore majú iba zástupcovia národnostných menšín a predseda výboru podľa princípu jedna menšina – jeden hlas. Zástupcov národnostných menšín volia do výboru menšinové organizácie, pričom riešiť otázky konkrétnej národnostnej menšiny na zasadnutí výboru bez účasti jej zástupcov nie je možné. Vo výbore sú zastúpené aj ústredné orgány štátnej správy, ale bez hlasovacieho práva.

257.	V júli 2012 bol vytvorený post splnomocnenca vlády SR pre národnostné menšiny, ktorý je poradným orgánom vlády SR pre oblasť národnostných menšín. Splnomocnenec vlády alebo osoba poverená plnením úloh splnomocnenca plní v zmysle svojho štatútu úlohy v oblasti zachovania, rozvoja a podpory práv príslušníkov národnostných menšín a realizuje systémové opatrenia na zlepšenie postavenia príslušníkov národnostných menšín. K hlavným úlohám splnomocnenca patrí monitorovanie, analyzovanie a vyhodnocovanie dodržiavania práv príslušníkov národnostných menšín orgánmi štátnej správy, orgánmi územnej samosprávy a inými príslušnými subjektmi, v rámci ktorej každoročne predkladá vláde SR Správu o postavení a právach osôb patriacich k národnostným menšinám.

258.	Významným nástrojom priamej podpory kultúry a jazyka príslušníkov národnostných menšín ako i výchovy a vzdelávania k ich právam je dotačný program Kultúra národnostných menšín (ďalej len „dotačný program KNM“), ktorý gestoruje splnomocnenec. Dotácie sa podľa zákona o dotáciách poskytujú na podporu zachovania, vyjadrenia, ochrany a rozvoja identity a kultúrnych hodnôt národnostných menšín, výchovy a vzdelávania k právam príslušníkov národnostných menšín, podpory interetnického a interkultúrneho dialógu a porozumenia medzi národnostnou väčšinou a národnostnými menšinami a etnickými skupinami. 

259.	Hodnotiaci proces dotačného programu KNM sa riadi príslušnými právnymi predpismi, ktoré upravujú podrobnosti o zložení, rozhodovaní, organizácii práce a postupe komisie pri vyhodnocovaní žiadostí o poskytovanie dotácií a kritériá pre vyhodnocovanie žiadostí o poskytovanie dotácií. S cieľom posilniť transparentnosť procesu prideľovania dotácií boli v novembri 2013 vytvorené pravidlá alokácie finančných prostriedkov v rámci dotačného programu KNM. Nepohyblivá čiastka bola stanovená na 8 % z celkovej alokácie a je rovnaká pre každú národnostnú menšinu, minimálne však 25 000 EUR. Výška alokácie na podprogram multikultúrne a interetnické aktivity je vyjadrená percentuálne, a to 6 % z celkovej alokácie. Pohyblivá čiastka sa prerozdeľuje medzi jednotlivé národnostné menšiny na základe týchto kritérií:
a) K1 – počet príslušníkov národnostnej menšiny hlásiacich sa k národnostnej menšine (z tabuľky Obyvateľstvo SR podľa národnosti aktuálneho Sčítania obyvateľov, domov a bytov) s váhou 45 %,
b) K2 – existencia materskej krajiny s váhou 5 % (členovia dočasnej pracovnej skupiny sa zhodli, neexistencia materskej krajiny sa týka Rómov a Rusínov), 
c) K3 – počet príslušníkov národnostnej menšiny, pre ktorých je jazyk národnostnej menšiny materinským jazykom (z tabuľky Obyvateľstvo SR podľa materinského jazyka aktuálneho Sčítania obyvateľov, domov a bytov) s váhou 50 %.
Pri výpočte výšky finančných zdrojov pre národnostnú menšinu sa zohľadňuje aj rozdiel sumy finančných zdrojov pre národnostnú menšinu za predchádzajúce tri roky, ktorý nesmie byť nižší ako minimálny koeficient a vyšší ako maximálny koeficient určený v ohraničeniach uvedených v matematickom modeli. Spôsob prerozdeľovania finančných zdrojov v rámci programu  KNM pre nasledovné obdobie teda upravuje matematický model výpočtu finančných zdrojov pre národnostnú menšinu.
Prehľad o výške poskytovaných dotácií za obdobie rokov 2004-2014 v rámci dotačného programu KNM je súčasťou prílohy č. 1.

Z hľadiska inštitucionálneho zabezpečenia používania jazykov národnostných menšín v SR a jeho aktuálneho vývoja v sledovanom období je potrebné uviesť informácie o činnosti a postupe jednotlivých subjektov pôsobiacich v danej oblasti. Úrad vlády SR vykonáva právomoci podľa zákona č. 184/1999 Z. z. o používaní jazykov národnostných menšín v znení neskorších predpisov, ktorý ustanovuje povinnosti v oblasti používania jazykov národnostných menšín pre orgány miestnej štátnej správy, orgány územnej samosprávy a právnické osoby zriadené orgánmi územnej samosprávy v obciach vymedzených zákonom, ako aj pre úrad vlády. 

260. Úrad vlády SR poskytuje aj odbornú a metodickú pomoc orgánom verejnej správy, ako aj organizačným zložkám bezpečnostných a záchranných zborov pri vykonávaní tohto zákona. Správne delikty na úseku používania jazykov národnostných menšín prerokúva úrad vlády. V roku 2013 bolo na úrad vlády doručených 37 podaní v zmysle zákona o používaní jazykov národnostných menšín. Prevažná väčšina podaní sa týkala porušovania ustanovenia zákona o používaní jazykov národnostných menšín, ktorý uvádza, že v obci sa informácie týkajúce sa ohrozenia života, zdravia, bezpečnosti alebo majetku občanov SR uvádzajú na miestach prístupných pre verejnosť popri štátnom jazyku aj v jazyku menšiny. Zistené porušenia boli odstránené. V roku 2014 neboli doručené žiadne podania.

261. Ministerstvo kultúry SR realizovalo v rámci svojho dotačného systému kultúrne aktivity na podporu detí  a mládeže žijúcich v marginalizovaných rómskych komunitách (na podporu procesu sociálnej inklúzie prostredníctvom kultúrnych mechanizmov). Ide o podporu projektov, ktoré zabezpečujú systematickú prácu s deťmi a mládežou priamo v osadách a ktoré im vytvárajú šancu k začleneniu sa do spoločnosti. V tejto oblasti MK SR už dlhodobo spolupracuje s Katolíckou cirkvou v Lomničke (projekt Kultúrne a duchovné aktivity pre rómske deti  a mládež v Lomničke, ktorý rozvíja estetické - divadelné, výtvarné, hudobné cítenie a popritom aj sociálne zručnosti detí a tiež projekt Rómska struna na potulkách – občianskeho združenia Láčho Drom, Kokava nad Rimavicou, ktorý v deťoch z osád posilňuje ich hudobné nadanie,  ako aj schopnosť začleniť sa ľahšie do spoločnosti). 

Tabuľka 13 - Prehľad projektov Ministerstva kultúry SR podporených z dotačného program Kultúra znevýhodnených skupín obyvateľstva pre marginalizované rómske komunity (deti a mládež) v rokoch 2010 – 2014 

marginalizované rómske komunity (deti a mládež)	rok 2010	rok 2011	rok 2012	rok 2013	rok 2014	
počet projektov a suma v €	13/44 000	11/38 790	8/23 900	8/23 000	11/29 100	

262. Iniciatíva na podporu dostupnosti informácií o živote a kultúre rómskej národnostnej menšiny sa realizuje v Štátnej vedeckej knižnice v Prešove. Ide o projekt v rámci OPIS – Operačný program informatizácie spoločnosti (EU fondy) - Dokumentačno-informačné centrum rómskej kultúry (trvanie projektu od 23. 2. 2012 - predĺžené aj na rok 2014). Úlohou Dokumentačno-informačného centra rómskej kultúry je sústrediť komplexné informácie o rómskej kultúre, histórii, jazyku, tradíciách a iných oblastiach života rómskej komunity na jednom mieste. Vytvorí sa tým jeden prístup k potrebným a požadovaným informáciám  o všetkom, čo súvisí s rómskou problematikou a zároveň sa predstaví nový pohľad na kultúru Rómov ako legitímnu súčasť európskeho kultúrneho dedičstva. Základná informácia je uvedená na stránke: http://www.svkpo.sk/sk/narodny-projekt/. 

263. V rámci Slovenského národného múzea, vrcholnej štátnej zbierkotvornej, vedeckovýskumnej a kultúrno-vzdelávacej inštitúcie v oblasti múzejnej činnosti v zriaďovateľskej pôsobnosti MK SR, vedecky skúma, dokumentuje dejiny a vývoj hmotnej a duchovnej kultúry národnostných menšín a etník 8 špecializovaných múzeí: Múzeum židovskej kultúry, Múzeum kultúry karpatských Nemcov,  Múzeum kultúry Maďarov na Slovensku, Múzeum ukrajinskej kultúry, Múzeum rusínskej kultúry, Múzeum kultúry Chorvátov na Slovensku, Múzeum kultúry Čechov na Slovensku a Múzeum kultúry Rómov na Slovensku. 

Príloha č. 1

Tabuľka 14 - Výška poskytovaných dotácií za ob dobie rokov 2004 – 2014 (dotačný program Kultúra národnostných menšín, ktorý gestoruje splnomocnenec vlády SR pre národnostné menšiny)

Menšiny	2004                      (v Sk)	2005                      (v Sk)	2006                          (v Sk)	2007               (v Sk)	2008                 (v Sk)	2009                   (v €)	2010                             (v €)                	2011                             (v €)                	2012                             (v €)                	2013                     (v €)	2014                     (v €)	
maďarská	53 078 000	51 639 000	87 801 000	51 562 000	53 144 000	1 958 441	1 958 441	2 320 000	2 470 000	2 600 000	1 983 057	
rómska	8 232 000	7 905 586	13 005 000	11 482 000	14 000 000	497 909	497 909	540 000	576 000	588 000	634 109	
česká	3 794 800	3 921 815	4 555 000	4 450 000	5 000 000	165 970	165 970	166 000	176 000	160 000	206 024	
rusínska	4 139 000	3 824 298	5 100 000	5 273 000	5 350 000	199 164	199 164	212 000	230 000	200 000	263 482	
ukrajinská	2 738 000	2 754 000	3 564 000	3 430 000	3 650 000	136 095	136 095	148 000	155 000	100 000	108 142	
nemecká	2 201 500	2 217 600	3 120 000	3 007 000	3 500 000	124 477	124 477	136 000	144 000	80 000	96 604	
poľská	995 000	1 065 600	1 250 000	1 550 000	1 650 000	63 068	63 068	76 000	80 000	40 000	62 060	
moravská	0	950 400	0,00	390 000	600 000	21 576	21 576	24 000	24 000	20 000	27 908	
ruská	657 100	662 400	784 000	919 000	1 100 000	43 152	43 152	48 000	52 000	40 000	51 270	
bulharská	852 000	489 600	576 000	780 000	850 000	29 875	29 875	32 000	34 000	32 000	34 215	
chorvátska	1 050 000	936 000	1 468 000	1 450 000	1 550 000	53 110	53 110	60 000	64 000	60 000	49 375	
židovská	1 486 000	1 512 000	1 455 000	1 850 000	1 900 000	64 728	64 728	72 000	75 000	60 000	55 547	
srbská	 	 	 	 	 	 	 	18 000	20 000	20 000	27 703	
Spolu:	 	 	 	86 143 000	92 294 000	3 357 564	3 357 565	3 852 000	4 100 000	4 000 000	3 599 495	
Kultúrna politika	 	3 011 000	37 254 000	1 607 000	7 000 000	127 797	127 797	148 000	400 000	250 000	229 755	
Spolu:	76 687 400	80 889 298	159 932 000	87 750 000	99 294 000	3 485 362	3 485 362	4 000 000	4 500 000	4 250 000	3 829 250