Predkladacia správa

Dohovor Organizácie Spojených národov o jurisdikčných imunitách štátov a ich majetku (ďalej len „dohovor“) bol prijatý dňa 2. decembra 2004 na 59. zasadnutí Valného zhromaždenia OSN rezolúciou č. A/59/38. K 31. marcu 2015 dohovor podpísalo 28 štátov a 17 ho ratifikovalo. 
 
 Slovenská republika dohovor podpísala dňa 15. septembra 2005. Uznesením vlády SR č. 629 z 24. augusta 2005 bola ministrovi zahraničných vecí SR v bode C.1 uložená úloha predložiť predmetný dohovor po jeho podpise na rokovanie vlády s návrhom na ďalšie opatrenia v termíne do 31. decembra 2007. Úloha bola z technických dôvodov zrušená uznesením vlády č. 892 z 10. decembra 2008.
 
V priebehu ostatných dvoch rokov sa zintenzívňuje záujem štátov ratifikovať dohovor, čoho dôkazom je aj nárast počtu ratifikácií na 17 (z členských štátov EÚ dohovor ratifikovali Česká republika, Fínsko, Francúzsko, Lotyšsko, Portugalsko, Rakúsko, Rumunsko, Španielsko, Švédsko a Taliansko). V súčasnosti prebieha ratifikačný proces z partnerských krajín o.i. aj v Lichtenštajnsku a Mexiku. Existuje tak reálny predpoklad, že počet ratifikácii do konca roka 2015 dosiahne 20. Bude to mať zrejmý povzbudzujúci účinok na vnútroštátny schvaľovací proces v ostatných krajinách. Podmienkou nadobudnutia platnosti dohovoru je uloženie 30. ratifikačnej listiny u generálneho tajomníka OSN.
 
 Vôľu štátov ratifikovať dohovor možno vidieť aj v spoločnej iniciatíve Českej republiky a Rakúska, výsledkom ktorej bolo prijatie Deklarácie o jurisdikčných imunitách štátneho kultúrneho dedičstva na pôde Rady Európy v roku 2013, ku ktorej sa pripojila aj SR. Deklarácia uznáva obyčajový charakter noriem zakotvených v dohovore.
 
Dohovor upravuje vyňatie štátov a ich majetku z právomoci súdov iného štátu a explicitne stanovuje rozsah tohto vyňatia. V kodifikovanej forme upravuje požívanie imunít štátov a ich majetku voči právomoci súdov iného štátu, upravuje spôsoby a podmienky uplatnenia imunít štátov a ich účinok v súdnom konaní, ďalej špecifikuje konania, v ktorých sa štáty imunity dovolávať nemôžu, ako aj vymedzuje prípady imunity štátov voči použitiu zabezpečovacích opatrení v súdnom konaní.
 
Prijatie dohovoru je výsledkom niekoľkoročného úsilia Komisie OSN pre medzinárodné právo a predstavuje významný krok v procese kodifikácie oblasti medzinárodného práva týkajúcej sa imunity štátu voči právomoci súdov iných štátov. Jeho účelom je posilniť vládu práva, zabezpečiť efektivitu pri uplatňovaní medzinárodného práva, zvýšiť právnu ochranu a právnu istotu, najmä vo vzťahoch medzi štátmi a fyzickými alebo právnickými osobami.
 
 Ratifikáciou dohovoru sa zvýši ochrana záujmov a majetku SR v zahraničí a zároveň sa posilní ochrana práv cudzích štátov na území SR v súlade s už existujúcimi normami medzinárodného práva. Dohovor týmto prispeje k harmonizácii praxe orgánov SR v tejto oblasti.
 
Predkladaný dohovor je medzinárodnou zmluvou, ktorá priamo zakladá práva alebo povinnosti fyzických alebo právnických osôb a má v zmysle článku 7 ods. 5 Ústavy SR prednosť pred zákonmi. Súčasne ide podľa čl. 7 ods. 4 Ústavy SR o medzinárodnú zmluvu prezidentskej povahy, ktorá v spojení s článkom 86 písm. d) Ústavy SR pred ratifikáciou podlieha vysloveniu súhlasu Národnej rady SR. Slovenská republika neuplatní pri ratifikácii žiadnu výhradu k dohovoru.
 
Návrh na ratifikáciu dohovoru sa predkladá ako iniciatívny materiál a je v súlade s Pravidlami pre uzatváranie medzinárodných zmlúv a zmluvnú prax, schválenými uznesením vlády SR č. 743 z 21. októbra 2009.
 
Prijatím dohovoru nevznikne zvýšený nárok na rozpočet SR a verejné financie, nevzniknú negatívne environmentálne, ekonomické vplyvy, ani vplyvy na zamestnanosť a podnikateľské prostredie.

Na základe pripomienok a podnetov v rámci MPK bol predklad dohovoru do slovenského jazka terminologicky a štylisticky upravený tak, aby zodpovedal autentickému zneniu dohovoru.