Vyhodnotenie medzirezortného pripomienkového konania

Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov a ktorým sa menia a dopĺňajú niektoré zákony 

Spôsob pripomienkového konania	 	
Počet vznesených pripomienok, z toho zásadných	138  / 74 	
Počet vyhodnotených pripomienok	138 	
		
Počet akceptovaných pripomienok, z toho zásadných	29  / 5 	
Počet čiastočne akceptovaných pripomienok, z toho zásadných	32  / 17 	
Počet neakceptovaných pripomienok, z toho zásadných	77  / 52 	
		
Rozporové konanie (s kým, kedy, s akým výsledkom)		
Počet odstránených pripomienok		
Počet neodstránených pripomienok		

Sumarizácia vznesených pripomienok podľa subjektov
Č.	Subjekt	Pripomienky do termínu	Pripomienky po termíne	Nemali pripomienky	Vôbec nezaslali	
1 .	Úrad pre verejné obstarávanie 	 	 	x 	 	
2 .	Generálna prokuratúra Slovenskej republiky 	4 (1o,3z) 	 	 	 	
3 .	Konfederácia odborových zväzov Slovenskej republiky 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
4 .	Asociácia zamestnávateľských zväzov a združení Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
5 .	Národná banka Slovenska 	 	 	x 	 	
6 .	Rada pre vysielanie a retransmisiu 	6 (6o,0z) 	 	 	 	
7 .	Najvyšší kontrolný úrad Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
8 .	Odbor aproximácie práva sekcie vládnej legislatívy Úradu vlády SR 	 	 	x 	 	
9 .	Štatistický úrad Slovenskej republiky 	3 (3o,0z) 	 	 	 	
10 .	Správa štátnych hmotných rezerv Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
11 .	Ministerstvo pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
12 .	Protimonopolný úrad Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
13 .	Úrad geodézie, kartografie a katastra Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
14 .	Republiková únia zamestnávateľov 	5 (0o,5z) 	 	 	 	
15 .	Ministerstvo obrany Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
16 .	Úrad jadrového dozoru Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
17 .	Úrad pre normalizáciu, metrológiu a skúšobníctvo Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
18 .	Ministerstvo zahraničných vecí a európskych záležitostí Slovenskej republiky 	2 (2o,0z) 	 	 	 	
19 .	Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky 	3 (3o,0z) 	 	 	 	
20 .	Úrad vlády Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
21 .	Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky 	1 (0o,1z) 	 	 	 	
22 .	Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky 	4 (4o,0z) 	 	 	 	
23 .	Ministerstvo financií Slovenskej republiky 	2 (2o,0z) 	 	 	 	
24 .	Najvyšší súd Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
25 .	Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
26 .	Národný bezpečnostný úrad 	 	 	x 	 	
27 .	Ministerstvo dopravy, výstavby a regionálneho rozvoja Slovenskej republiky 	13 (13o,0z) 	 	 	 	
28 .	Úrad priemyselného vlastníctva Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
29 .	Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky  	 	 	x 	 	
30 .	Ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky 	2 (2o,0z) 	 	 	 	
31 .	Národné osvetové centrum 	 	 	 	x 	
32 .	Slovenská ústredná hvezdáreň 	 	 	 	x 	
33 .	Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
34 .	Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
35 .	Poslankyňa Európskeho parlamentu Jana Žitňanská 	5 (0o,5z) 	 	 	 	
36 .	Verejnosť 	23 (23o,0z) 	 	 	 	
37 .	Národná rada občanov so zdravotným postihnutím v SR  	2 (0o,2z) 	 	 	 	
38 .	CIF - Fórum kreatívneho priemyslu 	23 (0o,23z) 	 	 	 	
39 .	Asociácia nezávislých rozhlasových a televíznych staníc 	22 (0o,22z) 	 	 	 	
40 .	Asociácia nepočujúcich Slovenska 	2 (0o,2z) 	 	 	 	
41 .	Rozhlas a televízia Slovenska 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
42 .	Fórum pre komunikačné technológie 	5 (0o,5z) 	 	 	 	
43 .	Mediálny inštitút 	6 (0o,6z) 	 	 	 	
	SPOLU	138 (64o,74z) 	0 (0o,0z) 	14 	5 	

Vyhodnotenie vecných pripomienok je uvedené v tabuľkovej časti.

Vysvetlivky  k použitým skratkám v tabuľke:	
O – obyčajná	A – akceptovaná	
Z – zásadná	N – neakceptovaná	
	ČA – čiastočne akceptovaná	

Subjekt	Pripomienka	Typ	Vyh.	Spôsob vyhodnotenia	
GP SR 	1. K čl. I, bod 10 
Odporúčame v navrhovanom § 18aa ods. 1 písm. c) a ods. 2 vložiť za slovo „ministerstvo“ slovo „kultúry“. 

Odôvodnenie: 
Legislatívnotechnická pripomienka; legislatívna skratka „ministerstvo kultúry“ je zavedená v § 5 ods. 2 písm. i) zákona č. 308/2000 Z. z. 
 	O 	A 	Návrh zákona upravený v zmysle pripomienky.  	
GP SR 	2. K čl. I, bod 13 
Žiadame vypustiť navrhovaný novelizačný bod 13. 

Odôvodnenie: 
Novelizačným bodom 13 (špecificky v navrhovanom § 28b) sa navrhuje povinnosť vysielateľov s licenciou vyhradiť najmenej 25 % vysielacieho času slovenským hudobným dielam. Máme za to, že prijatie takejto právnej úpravy môže byť v rozpore s čl. 55 ods. 1 a ods. 2 v spojitosti s čl. 35 ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky. Vysielateľ, s výnimkou vysielateľa na základe zákona, je štandardný podnikateľský subjekt (obchodná spoločnosť, združenie, či podnik zahraničnej osoby), ktorý je ako každý podnikateľ založený na účely dosahovania zisku. Pre vysielateľov je akékoľvek hudobné dielo tovarom, ktorý nakupujú; tovarom je teda aj slovenské hudobné dielo. Prijatím navrhovanej právnej úpravy štát prikazuje vysielateľom nakupovať zákonom vymedzený druh tovaru bez ohľadu na to, či je o tento tovar zo strany odberateľov (poslucháčov) záujem. Každý podnikateľ v trhovom prostredí spravuje a prispôsobuje svoju ponuku dopytu zákazníkov a neexistuje žiadny legitímny dôvod, aby štát nútil podnikateľa zahrnúť do jeho ponuky tovar, po ktorom nie je dopyt, ktorý je menej kvalitný, resp. tento dopyt je menší, ako v prípade iných tovarov. Takáto právna úprava neexistuje v žiadnom inom podnikateľskom segmente (v obchode, energetike, poisťovníctve a pod.). Je prirodzené, že ak by bol po slovenských hudobných dielach dostatočný dopyt, nebol by dôvod na zákonný zásah. Tento zásah je tak v rozpore s princípmi trhovo orientovanej ekonomiky a ochranou riadnej hospodárskej súťaže tým, že vytvára nerovnomerné a nespravodlivé podmienky pre konkrétny druh podnikateľa, a zároveň zvýhodňuje istú skupinu podnikateľov (autorov hudby, textu, či interpretov), ktorým zabezpečuje príjem, ktorý by inak dosiahli iba v prípade, že by po ich diele bol prirodzený dopyt. 

Túto pripomienku uplatňujeme ako zásadnú. 
 	Z 	N 	Máme za to, že navrhovaná úprava je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky. Čl. 55 ods. 1 a 2 v spojitosti s čl. 35 Ústavy SR, ktoré garantujú sociálne orientovanú trhovú ekonomiku a právo slobodne podnikať týmto ustanovením dotknuté nebudú. Zavedenie kvót slovenskej hudby vo vysielaní rozhlasových programových služieb reflektuje verejný záujem na podpore slovenskej hudobnej tvorby, ktorá je súčasťou slovenského kultúrneho dedičstva. V tejto súvislosti možno upozorniť na nález Ústavného súdu Slovenskej republiky PL. ÚS 13/97 z 19. júna 1998, v ktorom Ústavný súd na jednej strane potvrdil nepostrádateľnosť hospodárskej súťaže pre trhovú ekonomiku, na druhej strane pripustil možnosť existencie spoločenských záujmov prevažujúcich nad záujmami uplatňovanými pri ochrane hospodárskej súťaže. Hospodárska súťaž sa v zmysle uvedeného nálezu chráni len tam a dovtedy, kde a dokedy nevzniknú dôvody pre obmedzenie alebo vylúčenie hospodárskej súťaže vo verejnom záujme. 
Povinnosť vysielať zákonom určené podiely slovenskej hudby vo vysielaní sa navyše navrhuje plošne, pre všetkých vysielateľov s licenciou v rovnakej výške, čím sú pre všetkých vytvorené rovnaké podmienky a nedochádza k zvýhodňovaniu či znevýhodňovaniu žiadneho vysielateľa. Účelom navrhovanej zmeny je podpora pôvodnej slovenskej tvorby ako súčasti kultúrneho dedičstva, nevyhnutnosť ochrany a zveľaďovania ktorého zakotvuje aj Ústava SR v čl. 44 ods.2. 
Zároveň si dovoľujeme poukázať na čl. 35 ods. 2 ústavy, v zmysle ktorého zákon môže ustanoviť podmienky a obmedzenia výkonu určitých povolaní a činností. Rovnako je dôležité ustanovenie čl. 51 ods. 1, ktoré zakotvuje možnosť domáhať sa práv uvedených v čl. 35, 36, 37 ods. 4, čl. 38 až 42 a čl. 44 až 46 ústavy len v medziach zákonov, ktoré tieto ustanovenia vykonávajú. 
Rozpor trvá.  	
GP SR 	3. K čl. I, bod 22 
Žiadame vypustiť navrhované ustanovenia § 76dg ods. 2 až 4. 

Odôvodnenie: 
Máme za to, že zakotvenie navrhnutého prechodného ustanovenia môže byť v rozpore s čl. 1 ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky z dôvodu porušenia požiadavky právnej istoty ako imanentnej súčasti princípov právneho štátu. Navrhované ustanovenie je priamym retroaktívnym zásahom zákonodarcu do legálne a legitímne nadobudnutých oprávnení a uložených povinností vysielateľov vychádzajúcich z už udelených licencií na vysielanie. Licencia je individuálnym správnym aktom vydaným na základe žiadosti, ktorým sa upravujú práva a povinnosti žiadateľa v čase jeho vydania a na dobu uvedenú v tomto akte. Navrhovaným ustanovením § 76dg ods. 3 sa so spätnou pôsobnosťou menia podmienky už vydaného rozhodnutia tým, že sa zo zákona predpokladá, že rozhodnutie o udelení licencie už v čase jeho vydania obsahovalo povinnosť vysielateľa vysielať v navrhovanom rozsahu slovenské hudobné diela. Takáto povinnosť však vysielateľovi uložená nebola a ani nemohla byť, a preto sa, pri rešpektovaní princípov právneho štátu, môže vzťahovať iba na rozhodnutia o udelení licencie vydané až po nadobudnutí účinnosti navrhovaného zákona. Prechodné ustanovenie zákona v žiadnom prípade nemôže meniť už vydané rozhodnutia. V tejto súvislosti tiež poukazujeme na to, že meniť už vydaný právoplatný a vykonateľný individuálny akt možno iba zákonom predpísaným spôsobom /podľa § 71 ods. 1 zákona č. 308/2000 Z. z. sa na konanie o udelení licencie vzťahuje zákon č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) v znení neskorších predpisov/. 

Pripomienka vo vzťahu k odsekom 2 a 4 zároveň nadväzuje na pripomienku k čl. I, bod 13. 

Túto pripomienku uplatňujeme ako zásadnú. 
 	Z 	ČA 	Pripomienka bola čiastočne akceptovaná. Ustanovenia § 76dg ods. 3 až 4 boli z návrhu zákona vypustené. Ustanovenie § 76dg ods. 2 bolo presunuté do § 76dh.  	
GP SR 	4. K čl. III, bod 4 
Žiadame vypustiť navrhovaný novelizačný bod 4 

Odôvodnenie: 
Ide o identickú pripomienku ako k čl. I, bod 22, odôvodnenie pripomienky sa preto vzťahuje aj na čl. III, bod 4. 

Túto pripomienku uplatňujeme ako zásadnú. 
 	Z 	A 	Novelizačný bod 4 bol z čl. III návrhu zákona vypustený. 	
KOZ SR 	: Stanovisko k návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene a doplnení zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov a ktorým sa dopĺňajú niektoré zákony  
KOZ SR nemá k návrhu pripomienky.  	O 	A 	 	
RVR 	čl. I bod 13 - § 28a 
Rada si v tejto súvislosti dovoľuje upozorniť na možný rozpor navrhovanej povinnosti podľa §28b v spojení so zákonným vymedzením slovenského hudobného diela podľa §28a písm. a) a b) s primárnym právom EÚ. 

Podľa čl. 18 prvého ods. Zmluvy o fungovaní Európskej únie „V rámci pôsobnosti zmlúv a bez toho, aby boli dotknuté ich osobitné ustanovenia akákoľvek diskriminácia na základe štátnej príslušnosti je zakázaná.“ Rovnaký zákaz platí aj v súvislosti s právom usadiť sa a so zásadou voľného poskytovania služieb podľa článkov 49 a nasl. a 56 a nasl. ZFEÚ. Diskriminácia na základe štátnej príslušnosti teda nie je sanovaná navrhovanou alternatívnou možnosťou autorov/interpretov mať trvalý pobyt v SR. Podľa čl. 52 ZFEÚ možno postavenie cudzích štátnych príslušníkov osobitne upraviť výlučne z dôvodov verejného poriadku, verejnej bezpečnosti a verejného zdravia. V rovnakom zmysle rozhodol aj Súdny dvor Európskej únie, ktorý v rozsudku z 5. 3. 2009 vo veci C 222/07 — UTECA v bode 25 konštatoval, že „Takéto obmedzenie základných slobôd zaručených Zmluvou môže byť odôvodnené, ak sa opiera o naliehavé dôvody všeobecného záujmu, pokiaľ je spôsobilé zabezpečiť dosiahnutie cieľa, ktorý sleduje, a pokiaľ nejde nad rámec toho, čo je na dosiahnutie tohto cieľa nevyhnutné (rozsudok z 13. decembra 2007, United Pan-Europe Communications Belgium a i., C 250/06, Zb. s. I 11135, bod 39 a citovaná judikatúra).“ V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že Súdny dvor uznal ako naliehavý dôvod všeobecného záujmu cieľ sledovaný členským štátom, ktorým je ochrana a podpora jedného alebo viacerých úradných jazykov (pozri v tomto zmysle rozsudky z 28. novembra 1989, Groener, C 379/87, Zb. s. 3967, bod 19, ako aj United Pan-Europe Communications Belgium a i., už citovaný, bod 43). 

Z uvedených skutočností vyplýva, že jediným prípustným kritériom na diskrimináciu resp. obmedzenie autorov a interpretov pochádzajúcich z iných členských štátov je úradný jazyk podľa navrhovaného §28a písm. c). Práve cieľ chrániť úradný jazyk odôvodňuje obdobné právne úpravy v iných členských štátoch EÚ (napr. Francúzsko, Holandsko, Belgicko, Dánsko, Poľsko), na ktoré sa predkladateľ odvoláva. Právne úpravy nečlenských krajín sú samozrejme na tento účel irelevantné. Rada dáva do pozornosti aj odpoveď komisárky pre digitálnu agendu, pani Neelie Kroes, v rámci interpelácie v Európskom parlamente dňa 20. mája 2011. Komisárka Kroes odpovedala na otázku týkajúcu sa dôvodov rozporu írskeho návrhu zákona stanovujúceho systém kvót na báze občianstva s právom EÚ a zároveň prípustnosti kvót v iných členských štátoch, a to v zmysle uvedenom vyššie (http://www.europarl.europa.eu/sides/getAllAnswers.do?reference=E-2011-003410&language=IT). Zároveň pripomíname, že diskrečná legislatívna právomoc členských štátov stanoviť aktívnu politiku v prospech špecifického jazyka vyplýva aj z odôvodnenia 78 smernice 2010/13/EÚ (predtým odôvodnenie 26 smernice 89/552/EHS). 

Súčasne však Rada dáva do pozornosti možné otázky, ktoré by mohli vyplynúť zo systému kvót založenom iba na jazykovom kritériu vo vzťahu k autorom/interpretom hudobných diel v inom ako slovenskom jazyku, prípadne diel bez textu, a to aj s ohľadom na ustanovenie čl. 12 ods. 2 Ústavy SR (zákaz diskriminácie, inter alia, na základe jazyka) v spojení s čl. 43 ods. 1 Ústavy SR (sloboda umeleckej činnosti). 
 	O 	ČA 	V návrhu zákona bola upravená definícia slovenského hudobného diela a to tak, že z návrhu zákona bola vypustená požiadavka štátneho občianstva. Slovenským hudobným dielom je teda hudobné dielo s textom alebo bez textu, ktorého najmenej jeden autor hudby alebo najmenej jeden autor textu má alebo mal na území Slovenskej republiky trvalý pobyt, hudobné dielo s textom alebo bez textu, predvedené najmenej jedným výkonným umelcom, ktorý má alebo mal na území Slovenskej republiky trvalý pobyt, alebo hudobné dielo s textom v slovenskom jazyku. 
 	
RVR 	čl. I bod 13 - § 28d 
V prípade prijatia systému kvót sa navrhuje stanoviť právomoc Rady znížiť zákonný podiel slovenských hudobných diel (novela upravuje len výnimku z povinnosti, na základe ktorej by vysielateľ vôbec nemusel vysielať slovenské hudobné diela, domnievame sa však, že je potrebné stanoviť aj právomoc Rady proporcionálne upraviť tento podiel) vrátane nových slovenských hudobných diel vo vysielaní s cieľom uplatniť zásadu proporcionality s ohľadom na špecifické postavenie a možnosti konkrétneho vysielateľa. Pokiaľ ide o povinnosť stanovenú v §28b písm. d), t. j. „Z času vysielania vyhradeného slovenským hudobným dielam podľa odseku 1 je vysielateľ povinný vyhradiť najmenej 20 % vysielaniu nových slovenských hudobných diel; za nové slovenské hudobné dielo sa považuje hudobné dielo vysielané do dvoch rokov od jeho prvého uvedenia na verejnosti.“, je v súlade s predchádzajúcou vetou potrebné vyvážiť uvedené ustanovenie (napr. prostredníctvom doplnenia §28d) o právomoc Rady uvedený podiel znížiť a zároveň je potrebné aj stanoviť podmienky pre úplné neuplatnenie povinnosti vysielať nové slovenské hudobné diela. Na základe uvedeného sa navrhuje, aby § 28d znel nasledovne: 

„Ustanovenia § 28b a § 28c sa nevzťahujú na vysielanie rozhlasovej programovej služby, kde je určenie podielu slovenských hudobných diel alebo podielu nových slovenských hudobných diel zameraním programovej služby úplne vylúčené. Rada môže v licencii určiť menší podiel slovenských hudobných diel vrátane nových slovenských hudobných diel, ako je ustanovený v § 28b, ak je to odôvodnené zameraním programovej služby vysielateľa; rada môže určiť nárast tohto podielu počas platnosti licencie, v prípade ak sa zmenia rozhodujúce okolnosti.“. 
 	O 	ČA 	Nepovažujeme za potrebné upraviť v návrhu zákona právomoc Rady pre vysielanie a retransmisiu proporcionálne upravovať stanovený podiel slovenských hudobných diel vo vysielaní. 
V zmysle pripomienky bolo ustanovenie § 28d návrhu zákona upravené tak, že povinnosti súvisiace s vysielaním slovenských hudobných diel sa nebudú vzťahovať na vysielanie rozhlasovej programovej služby, kde je určenie podielu slovenských hudobných diel alebo podielu nových slovenských hudobných diel zameraním programovej služby úplne vylúčené.  	
RVR 	čl. I bod 13 - § 28b ods. 4 
Podľa navrhovaného znenia § 28b ods. 4 sa za nové dielo má považovať slovenské hudobné dielo vysielané do dvoch rokov od jeho prvého uvedenia na verejnosti. Dávame predkladateľovi na zváženie, či dva roky nie je príliš krátka doba, ktorá sa má zohľadňovať pri hodnotení diela, ako nového slovenského hudobného diela. Z dôvodovej správy nie je zrejmé, na základe akých kritérií bolo zvolené dvojročné obdobie. 	O 	A 	Definícia nového slovenského hudobného diela bola upravená v tom zmysle, že za nové slovenské hudobné dielo sa považuje hudobné dielo vysielané do piatich rokov od jeho prvého uvedenia na verejnosti. Pôvodná dvojročná lehota tak bola zmenená na päť rokov.  	
RVR 	čl. I bod 6 - § 17 ods. 2 
V čl. 1 bode 6 Návrhu zákona je naformulované nové znenie § 17 ods. 2 zákona č. 308/2000 Z. z. Zmena tohto ustanovenia má zabezpečiť, aby povinnosť šíriť doplnkové obsahové služby – multimodálny prístup mali aj tí prevádzkovatelia retransmisie, ktorí majú sídlo v niektorom z členských štátov EÚ, na základe čoho podľa aktuálne platnej úpravy nemajú povinnosti stanovené v § 17 ods. 1 zákona č. 308/2000 Z. z. (a teda by nemali ani povinnosť šíriť spolu s programovou službou aj multimodálny prístup). Nie je však opodstatnené, aby sa na tieto subjekty vzťahovala len povinnosť šíriť multimodálny prístup. V § 17 ods. 1 zákona č. 308/2000 Z. z. sú stanovené viaceré povinnosti, ktoré smerujú k napĺňaniu verejného záujmu (najmä ochrana koncového užívateľa služby retransmisie a zabezpečenie prístupu k informáciám), preto je len logické, že na subjekty podliehajúce výnimke z povinnosti poskytovať retransmisiu len na základe jej registrácie Radou podľa § 56 ods. 4 písm. c) zákona č. 308/2000 Z. z. sa budú vzťahovať všetky povinnosti stanovené v tomto ustanovení. Preto sa navrhuje nasledovné znenie § 17 ods. 2 zákona č. 308/2000 Z. z.: 

„(2) Povinnosti podľa odseku 1 sa nevzťahujú na prevádzkovateľa retransmisie, ktorý poskytuje retransmisiu bez registrácie retransmisie v súlade s § 56 ods. 4 písm. a), b), d) alebo e). Povinnosť podľa odseku 1 písm. h) sa nevzťahuje na prevádzkovateľa retransmisie bez registrácie podľa tohto zákona. Povinnosti podľa odseku 1 písm. a) a b) sa vzťahujú len na prevádzkovateľa káblovej retransmisie.“ 
 	O 	ČA 	Ustanovenie § 17 ods. 2 návrhu zákona bolo upravené v tom zmysle, že povinnosti podľa odseku 1 sa nevzťahujú na prevádzkovateľa retransmisie, ktorý poskytuje retransmisiu bez registrácie retransmisie v súlade s § 56 ods. 4 písm. a), b), d) alebo e). Povinnosti podľa odseku 1 písm. f) až h) sa nevzťahujú na prevádzkovateľa retransmisie bez registrácie retransmisie v súlade s § 56 ods. 4 písm. c). Povinnosti podľa odseku 1 písm. a) a b) sa vzťahujú len na prevádzkovateľa káblovej retransmisie.  	
RVR 	čl. I bod 10 - § 18aa ods. 1 
V čl. 1 bode 10 Návrhu zákona sú formulované náležitosti titulkov pre osoby so sluchovým postihnutím. Tieto titulky majú byť synchronizované so zvukovou stopou programu, zachytávať hovorený prejav v programe spôsobom, ktorý osobám so sluchovým postihnutím umožňuje porozumieť jeho obsahu a byť v súlade s vyhláškou ktorú vydá ministerstvo kultúry. Rada navrhuje upraviť písmeno b) predmetného ustanovenia tak, aby sa požiadavka na titulky zabezpečiť porozumenie obsahu programu zo subjektívneho hľadiska diváka nahradila požiadavkou vysielať titulky tak, aby korešpondovali s dejom programu. Na základe uvedeného sa navrhuje nasledovné znenie predmetného ustanovenia: 

„(1) Titulky pre osoby so sluchovým postihnutím sú obrazovo zachytený text v slovenskom jazyku, ktorý 
a) je synchronizovaný so zvukovou stopou programu, 
b) zachytáva hovorený prejav v programe tak, že korešponduje s dejom vysielaného programu a 
c) je v súlade s požiadavkami ustanovenými všeobecne záväzným právnym predpisom, ktorý vydá ministerstvo podľa odseku 2.“. 

 	O 	N 	Definíciu titulkov pre osoby so sluchovým postihnutím považujeme za vhodnú. Požiadavku, podľa ktorej majú titulky pre osoby so sluchovým postihnutím zachytávať hovorený prejav v programe spôsobom, ktorý osobám so sluchovým postihnutím umožňuje porozumieť jeho obsahu, nepovažujeme za subjektívne kritérium. Naopak, v zmysle navrhovaného znenia majú titulky zabezpečiť objektívnu možnosť osobám so sluchovým postihnutím porozumieť obsahu audiovizuálneho diela alebo programu. 

RVR 	čl. I bod 22 - § 76dg 
V čl. 1 bode 22 Návrhu zákona je upravené prechodné obdobie, počas ktorého možno do podielu programov sprevádzaných titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím podľa § 18 ods. 2 písm. a) a § 18a písm. a) započítať aj program sprevádzaný titulkami, ktoré nie sú titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím v zmysle definície uvedenej v § 18aa, ale spĺňajú podmienky uvedené v §18aa ods. 1 písm. a) a b) a zároveň približujú ostatné zvuky obsiahnuté v programe spôsobom, ktorý osobám so sluchovým postihnutím umožňuje porozumieť jeho obsahu. Zároveň však takýto program musel byť prvý krát odvysielaný pred 1. januárom 2016. 

Rovnako ako v čl. 1 ods. 10 by malo dôjsť k úprave požiadavky priblíženia ostatných zvukov obsiahnutých v programe spôsobom, ktorý osobám so sluchovým postihnutím umožňuje porozumieť jeho obsahu. Úprava má spočívať v tom, aby sa požiadavka na titulky zabezpečiť porozumenie obsahu programu zo subjektívneho hľadiska diváka nahradila požiadavkou vysielať titulky tak, aby korešpondovali s dejom programu. Za účelom minimalizovania možných aplikačných problémov navrhujeme, aby sa požiadavka odvysielania programov pred 1.januárom 2016 bližšie špecifikovala na ich odvysielanie na území Slovenskej republiky. 

Na základe uvedeného sa navrhuje nasledovné znenie predmetného ustanovenia: 

„§ 76dg 
Prechodné ustanovenia k úpravám účinným od 1. januára 2016 

(1) Do podielu programov sprevádzaných titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím podľa § 18 ods. 2 písm. a) a § 18a písm. a) možno v období od 1. januára 2016 do 31. decembra 2021 započítať aj program sprevádzaný titulkami, ktoré nie sú titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím podľa § 18aa, ale spĺňajú podmienky uvedené v §18aa ods. 1 písm. a) a b) a zároveň približujú ostatné zvuky obsiahnuté v programe tak, že korešpondujú s dejom vysielaného programu, ak bol prvý krát odvysielaný na území Slovenskej republiky pred 1. januárom 2016. V uvedenom období môžu programy sprevádzané titulkami podľa prvej vety tvoriť najviac 25% z celkového podielu programov sprevádzaných titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím.“ 

 	O 	ČA 	Formuláciu požiadavky priblíženia ostatných zvukov obsiahnutých v programe považujeme za primeranú. Rovnako ako pri definícii titulkov pre osoby so sluchovým postihnutím ani tu nepovažujeme požiadavku, podľa ktorej majú byť zvuky obsiahnuté v programe priblížené spôsobom, ktorý osobám so sluchovým postihnutím umožňuje porozumieť jeho obsahu, za subjektívne kritérium. Navrhované znenie má zabezpečiť objektívnu možnosť osobám so sluchovým postihnutím porozumieť obsahu audiovizuálneho diela alebo programu. 
Požiadavka odvysielania programu pred 1. januárom 2016 bola v návrhu zákona bližšie špecifikovaná v zmysle pripomienky.  	
ŠÚ SR 	K bodu 10 
Odporúčame v uvádzacej vete slová „18aa“ nahradiť slovami „§ 18aa“. 

 	O 	A 	Uvádzacia veta upravená v zmysle pripomienky. 	
ŠÚ SR 	K bodu 13 
Odporúčame v uvádzacej vete slová „ktoré znejú“ nahradiť slovami „ktoré vrátane nadpisu znejú“. 

 	O 	A 	Návrh zákona upravený v zmysle pripomienky. 	
ŠÚ SR 	K bodu 19 
Odporúčame slová „alebo o)“ nahradiť slovami „alebo písm. o)“. 
 	O 	A 	Návrh zákona upravený v zmysle pripomienky. 	
MPRV SR 	bodom 14. a 15. a čl. IV body 6. a 7. 
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/40/EÚ z 3. apríla 2014 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových a súvisiacich výrobkov a o zrušení smernice 2001/37/ES, na ktorú sa odvolávate v prechodných ustanoveniach, patrí do gescie Ministerstva zdravotníctva Slovenskej republiky, ktoré na účely transpozície tejto smernice pripravuje nový právny predpis, ktorým sa smernica preberá úplne, je možné, že by došlo k duplicite ustanovení uvedených v tejto smernici. 	O 	N 	Zástupcovia MK SR a MZ SR sa na rozporovom konaní dohodli na ponechaní ustanovení týkajúcich sa mediálnej komerčnej komunikácie vo vzťahu k elektronickým cigaretám a plniacim fľaštičkám pre elektronické cigarety v nezmenenej podobe v predloženom návrhu zákona.  	
RUZ 	1. Zásadná pripomienka k čl. I. bod 5, §17 odsek 1 písm.) i zákona 
RÚZ navrhuje formulovať uvedené ustanovenie nasledovne: 

„i) poskytovať retransmisiu programovej služby vysielateľa na základe zákona a vysielateľa s licenciou súčasne s doplnkovou obsahovou službou teletext a doplnkovou obsahovou službou multimodálneho prístupu 37), pokiaľ takýto vysielateľ tieto doplnkové služby vrámci svojho vysielania podporuje“. 

Odôvodnenie: 
Predložený návrh zákona neobsahuje žiadne limity, ktoré by sa mali v súvislosti so šírením (retransmisiou) doplnkových služieb aplikovať. Novela neobmedzuje počet doplnkových služieb a bezmedzne dáva všetkým vysielateľom [nie len vysielateľom s licenciou resp. vysielateľom na základe zákona garanciu šírenia všetkých (nie len vybraných, t.j. a) najvyužívanejších doplnkových služieb (TXT) b) a pre isté skupiny zákazníkov (multimodálny prístup) najpotrebnejších doplnkových služieb, ktoré spoločne s programovou službou vysielateľ produkuje]. Ničím neobmedzená garancia šírenia doplnkových služieb nie je v záujme žiadneho účastníka tohto procesu (vysielateľa, prevádzkovateľa retransmisie, zákazníka) nakoľko nezohľadňuje prevádzkové limity a kapacitu tej ktorej siete, čo by v konečnom dôsledku mohlo vyústiť v značné zníženie kvality šírenej programovej služby alebo dokonca pôsobiť značne obmedzujúco pre prevádzkovateľa retransmisie z pohľadu rozvoja základnej služby a šírenia hlavnej (programovej) služby (samotného vysielania). Direktívne (zákonom) určenie doplnkových služieb šírených prevádzkovateľom retransmisie je zásahom do Ústavou SR garantovaných práv prevádzkovateľa retransmisie (najmä do práva vlastniť majetok a slobodne podnikať) a preto by mal reštriktívny a zodpovedajúci sledovanému účelu, najmä práva na informácie, rovnakého zaobchádzania a nediskriminácie istej skupiny zákazníkov (sluchovo resp. zrakovo postihnutých spoluobčanov). Týmto pravidlám s istou nezodpovedá povinnosť prevádzkovateľa zaistiť interaktívny prístup k programovej službe, ktorý sa prevažne využíva na reklamné a zábavné účely ako aj sprístupnenie viacerých jazykových mutácii, ktoré sú zo strany vysielateľa (najmä zahraničného) licenčne obmedzené len na vybrané územie. 
Pripomienkou chceme predísť riziku komerčného zvýhodňovania vysielateľov na úkor poskytovateľov retransmisie. 

Slovenská republika prešla v ostatnom čase procesom digitalizácie vysielania a širenia signálu koncovým užívateľom. Príkladom je prechod z analógového vysielania na digitálne (DVB-T). Všetci operátori (prevádzkovatelia retransmisie) taktiež ponúkajú svoje služby v digitálnej kvalite a analógovú službu vypínajú ako neefektívny spôsob šírenia signálu. Teletext je 40 rokov stará technológia, ktorá je vo všetkých európskych krajinách na ústupe. Pokiaľ zákonodarca má záujem túto službu ponechať a prikázať prevádzkovateľovi jej šírenie ako doplnkovej služby súčasne navrhujeme, aby tak spravil aj s legislatívnym príkazom pre vysielateľov, ktorí podliehajú kompetencii Rady pre vysielanie a retransmisiu a definoval technický štandard (podľa vopred zákonom resp. podzákonnou normou definovaných tech. noriem), ktorý zohľadní limitované kapacity siete a maximálne primeranú šírku pásma siete prevádzkovateľa retransmisie vyčlenenú pre TXT a súčasne zabezpečí kompatibilitu s celým spektrom koncových zariadení (príkladom sú DVB titulky, HbbTV, MHP, DSM-CC carousels a pod.). Žiadame teda o orientáciu na „future proof riešenia“ a doriešenie aj súvisiacich otázok šírenia TXT v sieti prevádzkovateľa retransmisie tým, že vysielatelia budú rešpektovať primeraný a právnou normou určený technický štandard. 

Z technických resp. technologicko - prevádzkových dôvodov, ktoré uvádzame vyššie je nevyhnutné určiť okruh vysielateľov, ktorí môžu z tohto nastavenia benefitovať. Okruh musí byť limitovaný a vopred predvídateľný zo strany prevádzkovateľov retransmisie a mal by byť definovaný len na tých vysielateľov, ktorí podliehajú právomoci Rady pre vysielanie a retransmisiu (t.j. vysielateľ na základe zákona a vysielateľ s licenciou). Uvedené platí aj pre stanovenie rozsahu doplnkových služieb, ktoré bude prevádzkovateľ retransmisie šíriť spoločne s hlavnou programovou službou. Tým nie je vylúčené, aby v prípade, že vysielateľ vyvinie hodnotnú a z pohľadu koncového zákazníka žiadanú doplnkovú službu, sa na základe osobitnej dohody, s prevádzkovateľom dohodnúť na jej (komerčnom) šírení prostredníctvom ním prevádzkovanej siete. Takáto dohoda musí rešpektovať obmedzenie prevádzkovanej dátovej siete, ktorú pozná však jedine jej prevádzkovateľ. Direktívne nastavenie by aj s ohľadom na rôzne technologické riešenia poskytovania služieb retransmisie (DVB-S, IPTV, MMDS, CABLE TV a pod) mohlo ohroziť funkčnosť základnej obsahovej služby prevádzkovateľa retransmisie, ktorého zámerom je šíriť primárne samotné vysielanie. 
 	Z 	ČA 	Znenie § 17 ods. 1 písm. i) návrhu zákona bolo upravené v tom zmysle, že prevádzkovateľa retransmisie zaväzuje poskytovať retransmisiu programových služieb nie v celom rozsahu vrátane všetkých doplnkových služieb, ale návrh zákona explicitne stanovuje povinnosť prevádzkovateľa retransmisie poskytovať retransmisiu programovej služby vrátane multimodálneho prístupu. 
Zároveň sa povinnosť podľa navrhovaného § 17 ods. 1 písm. i) bude vzťahovať aj na retransmisiu vysielania zo zahraničia, ktoré je poskytované na území Slovenskej republiky, avšak iba v rozsahu súhlasu udeleného vysielateľom prevádzkovateľovi retransmisie, aby nedochádzalo k rozporu povinnosti prevádzkovateľa retransmisie a jeho zmluvných podmienok s vysielateľom takéhoto vysielania. 
Pokiaľ ide o požiadavku v návrhu zákona bližšie definovať technické štandardy na zabezpečenie povinnosti prevádzkovateľa retransmisie podľa navrhovaného § 17 ods. 1 písm. i), predkladateľ má za to, že je potrebné zachovať princíp tzv. „technickej neutrality“ a takéto požiadavky v zákone bližšie neupravovať. Cieľom návrhu zákona je predovšetkým garantovať osobám so sluchovým alebo zrakovým postihnutím multimodálny prístup, pričom nie je zámerom predkladateľa určovať konkrétny technický spôsob, akým sa stanovený cieľ dosiahne. 
 	
RUZ 	2. Zásadná pripomienka k čl. I. bod 6, § 17 ods. 2 zákona 
RÚZ navrhuje formulovať uvedené ustanovenie nasledovne: 

„ (2) Povinnosti podľa odseku 1 sa nevzťahujú na prevádzkovateľa retransmisie, ktorý poskytuje retransmisiu bez registrácie podľa tohto zákona. Povinnosti podľa odseku 1 písm. a), b) a i) sa vzťahujú len na prevádzkovateľa káblovej retransmisie.“ 

Odôvodnenie: 
Káblová retransmisia je toho času najrozšírenejším spôsobom poskytovania retransmisie v SR. Poskytovatelia káblovej retransmisie tvoria najväčšiu skupinu prevádzkovateľov. Káblová sieť pritom umožňuje najlepšie a bez väčších limitov a obmedzení odzrkadľovať narastajúce nároky, ktoré sú zo strany doplnkových služieb kladené na siete prevádzkované za účelom poskytovania služby retransmisie koncovým užívateľom. Technické limity spočívajú najmä v šírke prevádzkovaného pásma (najmä pri aDSL sieťach) a tak, ako je uvedené v bode 1 je možné zabezpečiť len istý limitovaný počet a druh doplnkových služieb, ktoré môžu poskytovatelia šíriť spoločne s programovou službou. 
Nutnosť vkladania doplnkových služieb či už multimodálneho alebo multimediálneho obsahu môže značne vplývať na samotnú službu distribúcie TV obsahu, nakoľko neprimerane zvýši nároky na prenosovú kapacitu siete. Príkladom môže byť IPTV služba doručovaná cez DSL pripojenie, kedy limity linky dovoľujú prenos max. 2,5Mbit (čo v dnešnej dobe zodpovedá jednému TV kanálu vysielaného v SD rozlíšení s jednou, maximálne dvoma audio stopami). Pridaním doplnkového obsahu môže dojsť k prekročeniu limitu max. priepustnosti linky. Tento jav môže spôsobiť výrazné zníženie kvality obrazu a zvuku. Pri určení nutnosti šírenia obsahu je potrebné zohľadnovať šírku pásma pri jednotlivých typoch šírenia TV obsahu [satelit, kablová TV, terestriál, IPTV (DSL, GPON, Active Ethernet a iné), internet]. 
 	Z 	N 	Povinnosť prevádzkovateľa retransmisie poskytovať retransmisiu programovej služby bola upravená a zúžená z poskytovania retransmisie programových služieb vrátane všetkých doplnkových služieb iba na poskytovanie retransmisie programových služieb vrátane multimodálneho prístupu. Predkladateľ má za to, že akákoľvek retransmisia by mala spĺňať aspoň základné kvalitatívne požiadavky, medzi ktoré patrí podľa názoru predkladateľa aj schopnosť zabezpečiť multimodálny prístup. Nie je preto dôvod ustanoviť uvedenú povinnosť v návrhu zákona len pre prevádzkovateľa káblovej retransmisie.  	
RUZ 	3. Zásadná pripomienka k čl. I., vloženie nového novelizačného bodu 10: 
RÚZ navrhuje vložiť do návrhu nový novelizačný bod v nasledovnom znení 

„10. §18 a znie: 

§ 18a 
Osobitné povinnosti vysielateľa s licenciou 
(1) Vysielateľ s licenciou je povinný zabezpečiť multimodálny prístup k programovej službe, a to tak, aby vo vysielaní každej televíznej programovej služby, ktorú vysiela digitálne, bolo najmenej 
a) 10% všetkých vysielaných programov sprevádzaných skrytými alebo otvorenými titulkami, ktoré korešpondujú s dejom vysielaného programu, alebo tlmočených do posunkovej reči nepočujúcich alebo v posunkovej reči nepočujúcich, 
b) 3% všetkých vysielaných programov sprevádzaných hlasovým komentovaním pre nevidiacich. 

(2) Vysielanie monotypovej programovej služby 26b) prevažne športového zamerania, ako aj na vysielanie športových programov a programov vysielaných v priamom prenose sa povinnosti podľa odseku 1 neuplatňujú. 

Odôvodnenie: 

Navrhujeme § 18a rozčleniť na odseky a v novo navrhovanom odseku 2 obmedziť povinnosť titulkovania v súvislosti s vybranými programami resp. programovými službami. Definovať takéto obmedzenie len v návrhu vyhlášky považujeme za legislatívne málo postačujúce (§ 4 a 5 návrhu vyhlášky). Obmedzenie / vylúčenie povinnosti titulkovať by malo mať zákonný rámec a z toho dôvodu navrhujme zapracovať ho do nového odseku 2 § 18a zákona o vysilení a retransmisii. Povinnosť titulkovať alebo hlasovo komentovať programové služby aspoň v zákonom určenom rozsahu nie je dôvodná u tých programových služieb, ktoré sú monotypovými programovými službami športového zamerania nakoľko tieto služby svojim dejovým zameraním resp. sprievodným hovoreným komentárom poskytujú dostatočný obraz o priebehu deja športového programu pre osoby zo zrakovým resp. sluchovým hendikepom. Zákonom určená povinnosť titulkovania resp. hlasového komentovania je pre tieto programové služby nadbytočná. Titulkovanie programov v priamom prenose je prakticky nemožné. 

 	Z 	N 	V zmysle § 5 ods. 1 návrhu vyhlášky o titulkoch pre osoby so sluchovým postihnutím sa na titulky sprevádzajúce športové programy a spravodajské programy nevzťahujú ustanovenia § 3 a 4 návrhu vyhlášky, a teda na titulky sprevádzajúce športové programy sa budú vzťahovať iba technické požiadavky uvedené v § 2 návrhu vyhlášky. Ako vyplynulo z rokovania so zástupcami osôb so sluchovým postihnutím, pre nepočujúcich má z hľadiska porozumenia obsahu športového programu význam aj titulkovanie takýchto programov, pričom je potrebné uviesť, že športovými programami nie sú iba prenosy športových podujatí, ale napríklad aj športové spravodajstvo, športová publicistika a pod., pri ktorých má titulkovanie pre osoby so sluchovým postihnutím ešte väčší význam. Titulkovaním športových programov je tiež vytvorený priestor pre vysielateľov, ktorí majú možnosť započítať tieto programy do stanovených kvót na programy s multimodálnym prístupom.  	
RUZ 	4. Zásadná pripomienka k čl. V.  
Navrhujeme formulovať uvedené ustanovenie nasledovne: 

„Čl. V 
Tento zákon nadobúda účinnosť 1. januára 2016, okrem článku I § 17 ods. 1 písm. i) v bode 5, § 17 ods. 2 a 8 v bodoch 6 a 7, § 28b ods. 1 a 4 v bode 13, ktoré nadobúdajú účinnosť 1. apríla 2016 a článku I bodov 14, 15, § 76dh v bode 22 a bodu 23 a článku IV bodov 6, 7 a § 43b v bode 8, ktoré nadobúdajú účinnosť 20. mája 2016.“ 

Odôvodnenie: 
Posun účinnosti uvedených ustanovení zákona je nevyhnutný z dôvodu náležitej prípravy prevádzkovateľa retransmisie na technické prevedenie a implementáciu zákonných zmien a nových povinností. Splnenie povinností bude pre prevádzkovateľa nie len technicky ale aj finančne náročné. Finančné nároky pre jednotlivých prevádzkovateľov budú závisieť od komplexnosti ním prevádzkovanej siete a sú odhadované rádovo medzi niekoľko tisíckami až stovkami tisíc EUR. Z časového hľadiska je potrebné na prípravu vyčleniť cca 6 – 9 mesiacov. Navrhujeme preto účinnosť týchto bodov posunúť na 1. apríla 2016 

 	Z 	N 	Predkladateľ nepovažuje za potrebné presunúť účinnosť ustanovení upravujúcich povinnosti pre prevádzkovateľov retransmisie (§ 17 ods. 1 písm. i), § 17 ods. 2 a § 17 ods. 8), a to najmä z dôvodu, že nové povinnosti sa v zmysle návrhu zákona ukladajú predovšetkým vysielateľom, ktorí budú mať od 1. januára 2016 povinnosť zabezpečiť, aby programy sprevádzané titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím spĺňali požiadavky stanovené v návrhu zákona a v návrhu vyhlášky. Plnenie tejto povinnosti vysielateľmi od 1. januára 2016 však nebude mať cielený význam, ak by v dôsledku akceptovania pripomienky došlo k posunutiu účinnosti pre povinnosti stanovené pre prevádzkovateľov retransmisie a osobám so sluchovým alebo zrakovým postihnutím by nebol umožnený prístup k programom. Povinnosť prevádzkovateľov retransmisie poskytovať retransmisiu programovej služby vrátane multimodálneho prístupu nie je novou povinnosťou a návrhom zákona dochádza iba k jej explicitnému vyjadreniu. Nie je preto dôvod, aby si vysielatelia splnili svoju povinnosť od 1. januára 2016 a prevádzkovatelia retransmisie až o tri mesiace neskôr.  	
RUZ 	5. Zásadná pripomienka k § 2 vyhlášky o titulkoch pre osoby so sluchovým postihnutím 
Navrhujeme formulovať uvedené ustanovenie nasledovne: 

„§ 2 
Technické požiadavky na titulky 

Titulky musia spĺňať nasledujúce technické požiadavky: 
a) text titulku je zarovnaný na stred, 
b) maximálny počet znakov v riadku je 36 vrátane medzier, 
c) titulok pozostáva maximálne z dvoch riadkov, 
d) minimálny čas zobrazenia titulku je 
1. tri sekundy pre jednoriadkový titulok, 
2. štyri sekundy pre dvojriadkový titulok, 
e) titulok je v štandarde podľa ETSI EN 300 743 – DVB subtitling; 
f) titulok je zobrazený na tmavom podklade a jeho farba je v kontraste voči farbe podkladu; farba titulku nesmie byť červená, fialová ani sivá.“ 

Odôvodnenie: 
Z dôvodu efektívneho a technologickú inováciu zohľadňujúceho riešenia navrhujeme, aby šírenie multimodálneho obsahu bolo definované na základe DVB štandardov (ETSI) a to nasledovne: titulky – šírené prostredníctvom DVB Subtitles /ETSI EN 300 743/ - tento spôsob je efektívny k šírke pásma požadovaného pre tento typ doplnkovej funkcionality a striktne sa limituje len k šíreniu konkrétneho obsahu – titulkov. 
 	Z 	N 	Predkladateľ nepovažuje za potrebné upravovať v návrhu vyhlášky o titulkoch pre osoby so sluchovým postihnutím technický štandard pre takéto titulky. Zároveň je potrebné uviesť, že návrh vyhlášky bude predmetom samostatného medzirezortného pripomienkového konania.  	
MZVaEZ SR 	K čl. I bod 10 
V novelizačnom bode 10 v § 18aa odporúčame namiesto slova "ministerstvo" použiť zavedenú legislatívnu skratku "ministerstvo kultúry". 
Legislatívno-technická pripomienka. 	O 	A 	Návrh zákona upravený v zmysle pripomienky. 	
MZVaEZ SR 	K čl. II 
V novelizačnom bode § 3 ods. 2 v poznámke pod čiarou k odkazu 23i na konci vety dať bodku. 
Legislatívno-technická pripomienka. 	O 	A 	Návrh zákona upravený v zmysle pripomienky. 	
MH SR 	K analýze vplyvov na podnikateľské prostredie 
V analýze vplyvov na podnikateľské prostredie odporúčame doplniť vplyvy na podnikateľské subjekty- právnické a fyzické osoby, ktorých hlavnou činnosťou je výroba alebo predaj elektronických cigariet alebo plniacich fľaštičiek pre elektronické cigarety. 
Odôvodnenie: návrh zákona rozširuje obmedzenia vzťahujúce sa na mediálnu komerčnú komunikáciu vo vzťahu k cigaretám a tabakovým výrobkom aj o elektronické cigarety a plniace fľaštičky pre elektronické cigarety. Rovnaké rozšírenie obmedzení sa vzťahuje aj na sponzorovanie programov, programových služieb alebo audiovizuálnych mediálnych služieb na umiestňovanie produktov. 
 	O 	N 	Nepovažujeme za potrebné dopĺňať do doložky vplyvov právnické a fyzické osoby, ktorých hlavnou činnosťou je výroba alebo predaj elektronických cigariet alebo plniacich fľaštičiek pre elektronické cigarety, pretože tieto subjekty ovplyvňuje návrh zákona v minimálnej miere. 	
MH SR 	K analýze vplyvov na podnikateľské prostredie 
V časti 3.1 analýzy vplyvov na podnikateľské prostredie odporúčame doplniť počet všetkých podnikateľských subjektov (resp. jeho kvalifikovaný odhad, ak nie je možné stanoviť presný počet týchto subjektov), ktoré budú návrhom ovplyvnené. 	O 	N 	Počet subjektov ovplyvnených návrhom zákona nie je možné kvantifikovať.  	
MH SR 	K analýze vplyvov na podnikateľské prostredie 
V časti 3.3 analýzy vplyvov na podnikateľské prostredie odporúčame doplniť predpokladanú výšku nákladov, ktoré podniky vynaložia v súvislosti s implementáciou návrhu. 
Odôvodnenie: návrh dopĺňa § 16 ods. 3 písm. o), ktorým sa ustanovuje vysielateľovi povinnosť viesť štatistiku o odvysielanom programe rozhlasovej programovej služby obsahujúcu vyhodnotenie podielu slovenských hudobných diel; táto povinnosť predstavuje zvýšenie administratívneho zaťaženia pre vysielateľov. 
 	O 	N 	V súčasnosti nie je možné kvantifikovať výšku predpokladaných nákladov súvisiacich s implementáciou návrhu zákona.  	
MZ SR 	K Čl. I bodom 14, 15, 23, k Čl. IV bodom 6 až 8 a k Čl. V 
Zásadne nesúhlasíme s transponovaním ustanovení smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/40/EÚ z 3. apríla 2014 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových a súvisiacich výrobkov a o zrušení smernice 2001/37/ES (ďalej len „smernica 2014/40/EÚ“), týkajúcich sa mediálnej komerčnej komunikácie vo vzťahu k elektronickým cigaretám a plniacim fľaštičkám pre elektronické cigarety do predloženého návrhu zákona. 

Odôvodnenie: 
Z dôvodu potreby zabezpečenia transponovania smernice 2014/40/EÚ bola vytvorená na Ministerstve zdravotníctva Slovenskej republiky „Pracovná skupina pre prípravu legislatívnych zmien súvisiacich s potrebou transpozície smernice 2014/40/EÚ“, ktorej členmi sú aj zástupcovia Ministerstva kultúry Slovenskej republiky. 
V zmysle záverov z rokovaní pracovnej skupiny bolo jednotlivými zástupcami dotknutých rezortov dohodnuté úplné transponovanie ustanovení smernice 2014/40/EÚ do „návrhu zákona o výrobe, označovaní a predaji tabakových a iných súvisiacich výrobkov a o zmene a doplnení niektorých zákonov“, ktorého predpokladaný termín nadobudnutia účinnosti je 1. január 2016. 
Ustanovenia týkajúce sa právnych predpisov spadajúcich do kompetencie iných rezortov (napr. zákona č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov a zákona č. 40/2015 Z. z. o audiovízii a o zmene a doplnení niektorých zákonov) budú transponované osobitnými článkami „návrhu zákona o výrobe, označovaní a predaji tabakových a iných súvisiacich výrobkov a o zmene a doplnení niektorých zákonov“. 

 	Z 	N 	Rozpor bol na rozporovom konaní odstránený. Zástupcovia MK SR a MZ SR sa na rozporovom konaní dohodli na ponechaní ustanovení týkajúcich sa mediálnej komerčnej komunikácie vo vzťahu k elektronickým cigaretám a plniacim fľaštičkám pre elektronické cigarety v nezmenenej podobe v predloženom návrhu zákona. Súčasne sa zástupcovia rezortov dohodli na zabezpečení previazanosti právnej úpravy obsiahnutej v predloženom návrhu zákona a v pripravovanom návrhu zákona o výrobe, označovaní a predaji tabakových a iných súvisiacich výrobkov a o zmene a doplnení niektorých zákonov prostredníctvom odkazov na príslušné ustanovenia týchto zákonov.  	
MPSVR SR 	Všeobecná pripomienka 
Odporúčame predkladaný materiál legislatívno – technicky upraviť. Napríklad v návrhu uznesenia vlády Slovenskej republiky odporúčame za slovami „Na vedomie:“ slovo „predsedovi“ nahradiť slovom „predseda“; v Čl. I bode 10 navrhovanom § 18aa ods. 2 odporúčame za slovo „ministerstvo“ vložiť slovo „kultúry“. 
Odôvodnenie: Pripomienka legislatívno – technická. 
 	O 	A 	Návrh zákona bol legislatívno-technicky upravený. Návrh uznesenia vlády a čl. I, bod 10 boli upravené v zmysle pripomienky. 	
MPSVR SR 	Všeobecná pripomienka nad rámec predkladaného návrhu 
Odporúčame nad rámec predkladaného návrhu zvážiť doplnenie ochrany maloletých detí uvádzaním vekovej vhodnosti diel pri on-line distribúcii audio a video obsahu (pri legálnom sťahovaní súborov priamo z internetu). 
Odôvodnenie: Nie je zrejmé, ako je zabezpečená ochrana maloletých detí pred nevhodným obsahom diel v prípade on-line distribúcií audio a video diel, kedy spotrebiteľ získava dielo v elektronickej podobe, t.j. bez nosiča a obalu, na ktorom má povinnosť uvádzať distributér vekovú vhodnosť diela. 
 	O 	N 	Pripomienka je nad rámec návrhu zákona.  	
MPSVR SR 	K Čl. IV bodom 2 až 4 (ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 40/2015 Z. z. o audiovízii a o zmene a doplnení niektorých zákonov) 
Odporúčame v Čl. IV vypustiť novelizačné body 2 až 4 a ponechať tak súčasný platný stav právnej úpravy; to znamená ponechať povinnosť distributérov audiovizuálnych diel, distributérov zvukových záznamov umeleckých výkonov a distributérov multimediálnych diel uvádzať vekovú vhodnosť audiovizuálnych diel, zvukových záznamov umeleckých výkonov a multimediálnych diel podľa jednotného systému označovania aj na viditeľnom mieste nosiča diela, a nie len na viditeľnom mieste na obale nosiča diela, prípadne na distribučnom liste diela. 
Zároveň je potrebné nasledujúce novelizačné body primerane preznačiť. 
Odôvodnenie: Z dôvodu potreby zachovania vyššej ochrany maloletých pred nevhodným obsahom a zaistenia tomu zodpovedajúcej informovanosti pre verejnosť, 
tak ako je to v súlade so súčasným právnym stavom. Upozorňujeme, že návrh na zmenu 
nie je bližšie odôvodnený v dôvodovej správe. 
 	O 	ČA 	Osobitná časť dôvodovej správy bola doplnená. 	
MPSVR SR 	K analýze sociálnych vplyvov 
Odporúčame v analýze sociálnych vplyvov upraviť vplyvy v rámci bodu 4.1. na pozitívne vplyvy na hospodárenie domácností nasledovne: „Návrh zákona bude mať pozitívny vplyv 
na príjmy domácností autorov a výkonných umelcov pôsobiacich v oblasti slovenského hudobného priemyslu. Príjmy v týchto domácnostiach sa môžu zvýšiť v dôsledku zavedenia minimálnych percentuálnych podielov na vysielanie slovenských hudobných diel vo vysielaní rozhlasovej programovej služby, ktoré spôsobia zvýšenie vysielania slovenských hudobných diel, a tým aj vyplácaných tantiém plynúcich z ich vysielania.“ V rámci kvantifikácie odporúčame upraviť text nasledovne: „Veľkosť vplyvu a počet ovplyvnených subjektov 
nie je možné kvantifikovať.“ 
Odôvodnenie: Potreba úpravy vyplýva z Aktualizovanej jednotnej metodiky na posudzovanie vybraných vplyvov. 
 	O 	N 	Doložka sociálnych vplyvov je vypracovaná v súlade s Jednotnou metodikou na posudzovanie vybraných vplyvov. 	
MF SR 	Všeobecne 
Beriem na vedomie, že návrh nemá vplyv na rozpočet verejnej správy ani na informatizáciu spoločnosti. 	O 	A 	 	
MF SR 	Všeobecne 
Návrh je potrebné zosúladiť s prílohou č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR (ďalej len „príloha LPV“) [napr. v čl. I bod 10 uvádzaciu vetu zosúladiť s bodom 33 treťou vetou prílohy LPV a v § 18aa ods. 1 písm. b) a ods. 2 za slovo „ministerstvo“ vložiť slovo „kultúry“, bod 13 uvádzaciu vetu zosúladiť s bodom 29 prílohy LPV, v § 28a slová „hudobné dielo s textom“ z písmen a) až c) uviesť v uvádzacej vete, v § 28b ods. 3 za slová „6.00“ vložiť značku „h“, § 28d zosúladiť s bodom 54 prílohy LPV, bod 20 zosúladiť s bodom 34 druhým odsekom prílohy LPV, v bode 22 § 76dg ods. 1 prvej vete slová „prvý krát“ nahradiť slovom „prvýkrát“, bod 23 zosúladiť s bodom 56 prílohy LPV; v čl. II úvodnej vete prehodnotiť citáciu zákona č. „1/20014 Z. z.“, za slová „č. 600/1992 Zb.“ vložiť čiarku, v novelizačnom bode poznámke pod čiarou k odkazu 23i na konci vety doplniť bodku; čl. V zosúladiť s bodom 62 prílohy LPV]. 	O 	ČA 	1. Pripomienka akceptovaná - uvádzacia veta v čl. I, bod 10 upravená podľa pripomienky. 
2. Pripomienka akceptovaná - § 18aa ods. 1 písm. c) a ods. 2 upravené podľa pripomienky. 
3. Pripomienka akceptovaná - uvádzacia veta v bode 13 upravená podľa pripomienky. 
4. Pripomienka neakceptovaná - formuláciu v návrhu zákona považujeme za vhodnú. 
5. Pripomienka akceptovaná - § 28b ods. 3 upravený podľa pripomienky. 
6. Pripomienka akceptovaná - § 28d upravený podľa pripomienky. 
7. Pripomienka akceptovaná - bod 20 upravený podľa pripomienky. 
8. Pripomienka akceptovaná - slová "prvý krát" nahradené slovom "prvýkrát". 
9. Pripomienka akceptovaná - bod 23 upravený podľa pripomienky. 
10. Pripomienka akceptovaná - citácia zákona bola upravená. 
11. Pripomienka akceptovaná a zapracovaná do návrhu zákona. 
12. Pripomienka akceptovaná a zapracovaná do návrhu zákona. 
13. Pripomienka akceptovaná - čl. V návrhu zákona bol upravený. 
 	
MS SR 	k dôvodovej správe: všeobecná časť, 9. odsek 
Navrhujeme nahradiť slovo "vymadzeniu" slovom "vymedzeniu". 

V druhej vete navrhujeme nahradiť slová ktoré sa, slovami: ktoré sú 	O 	A 	Dôvodová správa k návrhu zákona bola upravená v zmysle pripomienky. 	
MDVaRR SR 	K čl. I bod 1 
V čl. I bod 1 odporúčame slová „odvysielanom programe“ nahradiť slovami „odvysielaných programoch“ (ako v §6a ods. 1 písm. j) body 4 a 5). Rovnakú úpravu odporúčame v bodoch 2 a 4. 	O 	A 	Návrh zákona upravený v zmysle pripomienky. 	
MDVaRR SR 	K čl. I bod 7 
V čl. I bod 7 odporúčame slovo „set-top-box“ nahradiť slovami „set-top box“ alebo slovom „settopbox“. 	O 	N 	Slovo "set-top-box" bolo nahradené slovami "technické zariadenie poskytnuté prevádzkovateľom retransmisie na príjem služby".  	
MDVaRR SR 	K čl. I bod 10 
V čl. I bod 10 za slovom „vkladá“ odporúčame vložiť značku „§“. 	O 	A 	Pripomienka zapracovaná do návrhu zákona. 	
MDVaRR SR 	K čl. I bod 13 
V čl. I bode 13 v § 28c ods. 1 písm. c) odporúčame slová „hudobné dielo v slovenskom jazyku“ nahradiť slovami „hudobné dielo s textom v slovenskom jazyku“ – ako v §28a písm. c). 	O 	A 	Pripomienka zapracovaná do návrhu zákona. 	
MDVaRR SR 	K čl. I bod 13 
V čl. I bod 13 v § 28c ods. 1 písm. c) odporúčame vypustiť slová „s textom alebo bez textu“ z dôvodu nadbytočnosti. 	O 	A 	Návrh zákona upravený v zmysle pripomienky. 	
MDVaRR SR 	K čl. I bod 22 
V čl. I bod 22 upozorňujeme, že prechodné ustanovenie § 76dg ods. 2 sa týka úprav účinných od 1. apríla 2016 (nie od 1. januára 2016 – nadpis § 76dg). Odporúčame zvážiť primeranú úpravu textu. 	O 	A 	Návrh zákona upravený v zmysle pripomienky. Ustanovenie pôvodného § 76dg ods. 2 je upravené v samostatnom ustanovení § 76dh a pôvodné ustanovenie § 76dh je upravené ako § 76di.  	
MDVaRR SR 	K čl. II 
V čl. II odporúčame slová „Z. z. a zákona č. 399/2014 Z. z.“ nahradiť slovami „Z. z., zákona č. 399/2014 Z. z., zákona č. 77/2015 Z. z. a zákona č. 79/2015 Z. z.“. 	O 	A 	Pripomienka bola zapracovaná do návrhu zákona. 	
MDVaRR SR 	K čl. III bod 1 
V čl. III bod 1 odporúčame slová „skryté titulky“ nahradiť slovami „otvorené titulky alebo skryté titulky“. 	O 	N 	Audiovizuálne dielo môže obsahovať otvorené titulky, ktorými sú napríklad aj titulky v cudzom jazyku.  	
MDVaRR SR 	K čl. III bod 5 
V čl. III bod 5 pred slovom „úpravu“ odporúčame vypustiť slovo „aj“ z dôvodu nadbytočnosti. 	O 	N 	Znenie návrhu zákona považujeme za vhodné. 	
MDVaRR SR 	K čl. III bod 6 
V čl. III bod 6 pred slovami „plniacich fľaštičiek“ odporúčame slovo „alebo“ nahradiť slovom „a“. 	O 	A 	Návrh zákona upravený v zmysle pripomienky. 	
MDVaRR SR 	K čl. V 
V čl. V za slovami „§ 28b“ odporúčame vypustiť slová „ods. 1 a 4“ (odseky 2 a 3 odkazujú na odsek 1), resp. odporúčame zvážiť inú primeranú úpravu textu. 	O 	A 	Pripomienka zapracovaná do návrhu zákona. 	
MDVaRR SR 	K návrhu vyhlášky 
V návrhu vyhlášky v § 3 ods. 3 odporúčame slová „daná postava“ nahradiť slovami „táto postava“. 	O 	A 	Ustanovenie § 3 upravené podľa pripomienky. 	
MDVaRR SR 	K návrhu vyhlášky 
V návrhu vyhlášky v § 3 ods. 7 odporúčame vypustiť slová „skrátený alebo“ z dôvodu nadbytočnosti, resp. odporúčame zvážiť inú primeranú úpravu textu. 	O 	N 	Navrhovanú formuláciu považujeme za primeranú. 	
MŠVVaŠ SR 	K Predkladacej správe všeobecne 
V predkladacej správe sa v poslednej vete uvádza, že sa predpokladá pozitívny aj negatívny vplyv návrhu zákona na podnikateľské prostredie. Odporúčame v predkladacej správe uviesť tieto vplyvy konkrétne. 	O 	N 	Vplyvy na podnikateľské prostredie sú uvedené v doložke vplyvov na podnikateľské prostredie.  	
MŠVVaŠ SR 	K Čl. I bodu 13. 
V uvádzacej vete za slovo "ktoré" vložiť slová "vrátane nadpisov". 
Odôvodnenie: legislatívno-technická pripomienka. 	O 	A 	Uvádzacia veta v čl. I bode 13 bola upravená podľa pripomienky.  	
MV SR 	 
K uvedenému návrhu zákona ministerstvo vnútra neuplatňuje pripomienky. 
S novelou živnostenského zákona v čl. II návrhu súhlasíme. 
 	O 	A 	 	
Poslankyňa Európskeho parlamentu Jana Žitňanská 	Zákon č. 308/2000 Z. z. § 16 ods. 3 písm. j) 
Zabezpečiť odvysielanie informácií v naliehavom verejnom záujme štátnym orgánom, dôležité a nedkladné oznamy, výzvy alebo rozhodnutia ako aj informácie civilnej ochrany v zrozumiteľnej forme prostredníctvom textu a hlasovej správy pre osoby so sluchovým postihnutím a pre osoby so zrakovým postihnutím. 

Odôvodnenie: Z hľadiska potreby sprístupnenia dôležitých informácií vo vysielaní aj pre osoby so zmyslovým postihnutím je potrebné zabezpečiť dostupnosť a zrozumitelnosť týchto informácií aj pre osoby so špecifickými formami komunikácie z hľadiska ich druhu zdravotného postihnutia.  	Z 	A 	Pripomienka bola zapracovaná do návrhu zákona.  	
Poslankyňa Európskeho parlamentu Jana Žitňanská 	Zákon č. 308/2000 Z. z. § 18aa 
Zadefinovať v zákone sankcie za neplnenie § 18aa 

Odôvodnenie: Návrh nedefinuje sankcie a výšku týchto sankcií za neplnenie navrhovaného § 18aa, preto je potrebné túto oblasť definícií do legislatívneho návrhu doplniť.  	Z 	N 	V § 18aa neobsahuje povinnosť, ale definíciu titulkov pre osoby so sluchovým postihnutím. Sankcie za porušenie povinnosti zabezpečiť multimodálny prístup obsahuje už platný zákon č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov. 	
Poslankyňa Európskeho parlamentu Jana Žitňanská 	Zákon č. 308/2000 Z. z. doplnenie § 18 
Doplniť nové znenie 
§ 18ab Hlasové komentovanie pre nevidiacich 
Hlasové komentovanie pre nevidiacich je doplnenie hovoreného opisu vizuálnych situácií, ktorých opis alebo vyjadrenie neobsahuje zvuková zložka audiovizuálneho diela, najmä opis neverbálnych prejavov a činností účinkujúcich, popis scény, situácií, predmetov, odevov a ďalších vizuálnych prvkov podstatných pre primeranú úroveň porozumenia dielu a zámeru autora. 

Odôvodnenie: V návrhu nie je definované, čo znamená hlasové komentovanie pre nevidiacich tak, ako tomu je pri titulkoch pre osoby so sluchovým postihnutím. Legislatívny návrh by mal danú definíciu obsahovať, aby bolo všetkým súbjektom jasné, čo hlasové komentovanie pre nevidiach znamená. Ide o doplnenie definície pojmu, ktorý zákon používa, avšak nemá legálnu definíciu v tomto legislatívnom návrhu. 
 	Z 	N 	Navrhovanú úpravu nepovažujeme za nevyhnutnú, nakoľko aplikačná prax si zatiaľ nevyžiadala legálnu definíciu hlasového komentovania pre nevidiacich.  	
Poslankyňa Európskeho parlamentu Jana Žitňanská 	Zákon č. 308/2000 Z. z. doplnenie § 18 
Osobitné povinnosti vysielateľa na základe zákona a Osobitné povinnosti vysielateľa s licenciou 

Legislatívne zadefinovať postupné navyšovanie percentuálneho podielu plnenia povinnosti pre vysielateľa zo zákona na zabezpečenie vysielania s titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím s konečným plnením 70 % všetkých vysielaných programov a to do roku 2021. Legislatívne zadefinovať postupné navyšovanie percentuálneho podielu plnenia povinnosti pre vysielateľa s licenciou na zabezpečenie vysielania s titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím s konečným plnením 25 % všetkých vysielaných programov a to do roku 2021. 

Odôvodnenie: V zmysle plnenia Dohovoru OSN práv osôb so zdravotným postihnutím je potrebné zabezpečiť prístupnosť vysielania aj pre osoby so zmyslovým postihnutím v čo najvyššej miere. Osoby so sluchovým postihnutím majú právo využívať služby verejnosti v plnom rozsahu. Tak majú právo aj na sprístupnenie vysielania v zrozumiteľnej forme z hľadiska ich komunikačných potrieb vyplývajúcich z dôsledkov ich druhu zdravotného postihnutia. 	Z 	N 	Pripomienka je nad rámec návrhu zákona. 	
Poslankyňa Európskeho parlamentu Jana Žitňanská 	Zákon 40/2015 Z. z. § 41 
Doplniť do zákona sankcie za neplnenie § 15 ods. 5 

Odôvodnenie: Návrh nedefinuje sankcie ani výšku sankcií za neplnenie § 15 ods. 5, preto je potrebné túto oblasť definícií doplniť.  	Z 	N 	Zákon č. 40/2015 Z. z. obsahuje v § 41 ods. 3 písm. c) sankcie za porušenie povinností uvedených v § 15 tohto zákona. 	
Verejnosť 	1. K zavedeniu povinných kvót pre slovenské hudobné diala v rozhlasovej programovej službe a jeho nesúladu s Ústavou SR 
Rozhlasové vysielanie na Slovensku predstavuje jeden zo spôsobov napĺňania slobody prejavu a práva slobodne vyhľadávať, prijímať a rozširovať idey a informácie (čl. 26 ods. 1 a 2 Ústavy SR). V súlade s čl. 26 ods. 4 Ústavy SR je možné obmedziť slobodu prejavu, ako aj práva vyhľadávať a šíriť informácie výlučne zákonom, a to len vtedy, ak ide o opatrenia v demokratickej spoločnosti nevyhnutné na ochranu práv a slobôd iných, bezpečnosť štátu, verejného poriadku, ochranu verejného zdravia a mravnosti. Je evidentné, že ustanovenie povinnej kvóty slovenskej hudby pre subjekty, ktoré nie sú verejnoprávnymi inštitúciami, nie sú opatrením nevyhnutným na ochranu práv a slobôd iných, bezpečnosti štátu, verejného poriadku, ochranu verejného zdravia a mravnosti. Prirodzene preto ani návrh zákona ani dôvodová správa neupravuje žiaden z týchto možných dôvodov obmedzenia slobody prejavu, a teda nie je zrejmé, na základe čoho sa konštatuje súlad s Ústavou Slovenskej republiky. Popri citovanom článku Ústavy SR je návrh zákona v rozpore tiež s čl. 13 ods. 1 písm. a) Ústavy SR, keďže povinnosti možno ukladať len pri zachovaní základných práv a slobôd, ako aj v rozpore s čl. 13 ods. 2, keďže medze základných práv a slobôd možno upraviť len za podmienok ustanovených ústavou. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 

Návrh zákona predpokladá zavedenie povinnej kvóty slovenskej hudby, pričom táto kvóta má predstavovať povinnú náležitosť rozhodnutia o udelení licencie na vysielanie. Návrh zákona zároveň priamo právnou fikciou mení už vydané licencie na vysielanie rozhlasovej programovej služby v prechodnom ustanovení zákona o vysielaní a retransmisii, ako aj zákona o digitálnom vysielaní. Zavedenie kvóty sa má vzťahovať aj na vysielateľov, ktorí už získali licencie za určitých podmienok a na určité obdobie. Návrh zákona je v rozpore s princípmi právneho štátu, keďže nerešpektuje princíp legitímnych očakávaní a ukladá vysielateľom také podmienky, na ktoré nemohli pomýšľať, keď o udelenie licencie žiadali. Návrh zákona nerieši povinnosť s ohľadom na licencie pro futuro, ale retroaktívne, keď dochádza k zmene podmienok, za ktorých bola licencia na vysielanie žiadaná a vydaná. Uvedené nie je komfortné ani s princípmi právnej istoty, ani s pravidlami a podmienkami ochrany investícií vrátane zahraničného kapitálu. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 

V Slovenskej republike je zavedený duálny systém, keď vedľa seba koexistuje rozhlasové vysielanie verejnoprávneho vysielateľa (Slovenský rozhlas) a vysielanie komerčných rozhlasových staníc. Pokiaľ predkladateľ skutočne považuje vysielanie slovenskej hudby za službu verejnosti, je potrebné, aby to riešil prostredníctvom vysielateľa verejnej služby, ktorý sa na tieto účely zriadil, a nie kvótami pre komerčné subjekty, ktoré sa k takejto verejnej službe nezaviazali. Preto považuje za adekvátne riešiť kvóty slovenskej hudby len v zákone o Rozhlase a televízii Slovenska. Ak to takto predkladateľ nechce alebo nemôže riešiť, je legitímnou otázka, prečo potom existuje verejnoprávne vysielanie, ktoré nedokáže plniť verejnú službu. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 

Dovoľujeme si tiež upozorniť na skutočnosť, že argument uvedený v dôvodovej správe – všeobecná časť „Tento systém podpory je štandardným systémom, ktorý je obsiahnutý v legislatíve viacerých štátov, a to nielen európskych.“ je minimálne pravdu skresľujúcim tvrdením, keďže takáto úprava by bola v rozpore s únijným právom, a z hľadiska súladu s Ústavou SR je aj irelevantným tvrdením. 
 	O 	ČA 	Máme za to, že predkladaný návrh zákona nezasahuje do slobody prejavu a práva slobodne vyhľadávať, prijímať a rozširovať idey a informácie, ktoré sú garantované čl. 26 Ústavy SR. 
Z návrhu zákona boli vypustené ustanovenia upravujúce právnu fikciu, v dôsledku uplatnenia ktorej sa mali meniť už vydané licencie na vysielanie rozhlasovej programovej služby. 
Navrhovaná právna úprava žiadnym spôsobom nepopiera existenciu duálneho systému vysielania v Slovenskej republiky. Navyše systém zavedenia minimálnych kvót domácej hudobnej produkcie v rozhlasovom vysielaní verejnoprávnych a aj komerčných vysielateľov je štandardným nástrojom na podporu hudobného priemyslu vo viacerých európskych krajinách. 	
Verejnosť 	2. K úprave titulkov pre osoby so sluchovým postihnutím v televíznej programovej službe a návrhu vyhlášky Ministerstva kultúry Slovenskej republiky o titulkoch pre osoby so sluchovým postihnutím 
Návrh zákona má ambíciu precizovať právnu úpravu multimodálneho prístupu k televíznej programovej službe, a to konkrétne definovaním titulkov pre osoby so sluchovým postihnutím, ktorých požiadavky uvádza v návrhu vyhlášky, ktorá je súčasťou materiálu predloženého do medzirezortného pripomienkového konania. Vysielateľ s licenciou je povinný zabezpečiť, aby vo vysielaní každej televíznej programovej služby, ktorú vysiela digitálne, bolo najmenej 10 % všetkých vysielaných programov sprevádzaných titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím, alebo tlmočených do posunkovej reči nepočujúcich alebo v posunkovej reči nepočujúcich. Predkladateľ deklaruje uvedenou povinnosťou transponovanie čl. 7 smernice o audiovizuálnych mediálnych službách, ktorý znie „Členské štáty nabádajú poskytovateľov mediálnych služieb, na ktorých sa vzťahuje ich právomoc, na to, aby sa ich služby postupne sprístupňovali osobám so zrakovým alebo sluchovým postihnutím.“ 
Ustanovenie smernice nevyžaduje od členského štátu ustanoviť povinnosť, môže využiť akýkoľvek nástroj mediálnej politiky, ktorým dosiahne účel smernice. Transpozícia smernice je však v návrhu zákona postavená na direktívnom určení kvót programov, ktoré majú mať úpravu multimodálneho prístupu, a nie na vytváraní podmienok pre vysielateľov, ktoré by umožňovali zlepšovať zavádzanie takéhoto prístupu. Vysielatelia s licenciou majú záujem na zabezpečovaní multimodálneho prístupu. Realizácia multimodálneho prístupu k programom však musí byť postavená na primeraných a uskutočniteľných požiadavkách. Zásadne preto trváme na úprave vyhlášky spôsobom, ktorý sa v praxi dá realizovať tak, aby neznevýhodňoval slovenských vysielateľov oproti iným krajinám (napr. ČR). Taktiež aby vyhláška nebola urobená na mieru pre jeden konkrétny spôsob titulkovania, čím by sa mali stať televízie závislé na jednom konkrétnom dodávateľovi takéhoto spôsobu titulkovania. Uvádzame najmä, že uvedená povinnosť má charakter služby vo verejnom záujme a nastavenie presnej formy spracovania titulkov má dopad na náklady, ale aj časový harmonogram spracovania a prípravy programov do vysielania. V tomto kontexte uvádzame, že pokiaľ chce ministerstvo sprísňovať podmienky poskytovania služieb televízneho vysielania takouto formou, tak požiadavku čl. 7 smernice o audiovizuálnych mediálnych službách by malo ministerstvo zohľadniť zabezpečením automatickej formy podpory pre vysielateľov s licenciou na zabezpečenie úpravy multimodálneho prístupu. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 
 	O 	N 	Povinnosť vysielateľov zabezpečiť multimodálny prístup nie je novou povinnosťou. Článok 7 smernice o audiovizuálnych mediálnych službách ponecháva na členských štátoch, akým spôsobom budú nabádať vysielateľov, aby sprístupňovali svoje programy osobám so zdravotným postihnutím a podľa čl 4 smernice o audiovizuálnych mediálnych službách majú členské štáty naďalej možnosť požadovať od poskytovateľov mediálnych služieb, na ktorých sa vzťahuje ich právomoc, aby dodržiavali podrobnejšie alebo prísnejšie pravidlá v oblastiach koordinovaných touto smernicou za predpokladu, že tieto pravidlá sú v súlade s právom Únie. V podmienkach Slovenskej republiky sa zvolený prístup - stanovenie kvót programov s multimodálnym prístupom javí byť najvhodnejší. Návrh zákona však žiadnym spôsobom nemení stanovené kvóty, ale vzhľadom na ťažkosti spôsobované rozdielnymi prístupmi vysielateľov k plneniu tejto zákonnej povinnosti zavádza nový pojem „titulky pre osoby so sluchovým postihnutím". Špecifikácia požiadaviek na titulky pre osoby so sluchovým postihnutím má predovšetkým za cieľ uľahčiť prístup osobám so sluchovým postihnutím k vysielaným programom. Požiadavky na titulky pre osoby so sluchovým postihnutím boli vytvorené na pracovnej skupine aj v spolupráci so zástupcami vysielateľov.  	
Verejnosť 	3. K úprave novým povinnostiam distributéra audiovizuálneho diela 
Návrh zákona zavádza povinnosť pre distributéra audiovizuálneho diela, ktorý verejne rozširuje slovenské audiovizuálne dielo alebo audiovizuálne dielo v slovenskej pôvodnej jazykovej úprave, zabezpečiť pre toto audiovizuálne dielo aj úpravu titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím a hlasovým komentovaním pre nevidiacich. Navrhujeme upraviť túto povinnosť tak, aby zohľadnila prax a práva výrobcu audiovizuálneho diela, ktorý zabezpečuje výrobu titulkov k slovenskému audiovizuálnemu dielu alebo audiovizuálnemu dielu v slovenskej pôvodnej jazykovej úprave. Zároveň uvádzame, že rovnako ako v prípade televíznych vysielateľov v prípadoch, keď chce štát zabezpečovať plnenie úloh vo verejnom záujme, mal by to reflektovať pozitívnym nástrojom, a to zabezpečením automatickej formy podpory pre výrobcov audiovizuálnych diel na zabezpečenie úpravy multimodálneho prístupu. Túto pripomienku považujeme za zásadnú.  	O 	N 	Nová povinnosť pre distributérov audiovizuálnych diel, ktorí verejne rozširujú slovenské audiovizuálne dielo alebo audiovizuálne dielo v slovenskej pôvodnej jazykovej úprave, zabezpečiť pre toto dielo úpravu titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím a hlasovým komentovaním pre nevidiacich sa zavádza z dôvodu uľahčiť prístup osôb so sluchovým postihnutím a nevidiacich k týmto audiovizuálnym dielam. Pokiaľ výrobca audiovizuálneho diela chce toto dielo distribuovať, je v jeho záujme, aby toto audiovizuálne dielo vyrobil aj s titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím a hlasovým komentovaním pre nevidiacich. Avšak, keďže práve distributér je ten, kto rozširuje audiovizuálne diela verejnosti, je aj táto nová povinnosť zabezpečiť pre audiovizuálne dielo aj úpravu titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím viazaná na jeho osobu. 
 	
Verejnosť 	Čl. I 1 až 4 bod 
V čl. I sa vypúšťajú body 1 až 4. 
Ostatné body sa primerane prečíslujú. 
Pripomienku považujeme za zásadnú. 
Legislatívno-technická úprava súvisiaca s návrhom vypustiť z návrhu zákona zavedenie povinnej kvóty slovenskej hudby. 
 	O 	N 	Pripomienka je v rozpore s účelom návrhu zákona.  	
Verejnosť 	Čl. I 7. bod 
V Čl. I bod 7 znie: 
„7. § 17 sa dopĺňa odsekom 8, ktorý znie: 
„(8) Povinnosť podľa odseku 1 písm. i) sa nevzťahuje na poskytovanie retransmisie doplnkovej obsahovej služby, ak to z technických dôvodov neumožňuje zariadenie koncového používateľa, ani na poskytovanie analógovej retransmisie alebo retransmisie analógového vysielania programovej služby. Pokiaľ prevádzkovateľ retransmisie, ktorý je povinný poskytovať multimodálny prístup podľa odseku 1 písm. i), poskytuje spolu so službou retransmisie koncovým užívateľom set-top-boxy na príjem retransmisie programovej služby, ktoré neumožňujú využitie multimodálneho prístupu, je povinný poskytnúť koncovému užívateľovi set-top-box umožňujúci využitie multimodálneho prístupu k retransmitovanej programovej službe, a to v lehote 30 dní odo dňa doručenia žiadosti koncového užívateľa; takýto set-top-box je prevádzkovateľ retransmisie povinný poskytnúť koncovému užívateľovi za rovnakých podmienok, za akých ho poskytuje iným koncovým užívateľom v čase vybavenia žiadosti.“.“. 
Pripomienku považujeme za zásadnú. 
Návrh zákona zavádza povinnosť retransmitovať programovú službu vcelku bez ohľadu na to, či ide o analógovú (napr. rozhlasovú) službu alebo digitálnu programovú službu a či vôbec doplnkovú službu možno retransmitovať s ohľadom na spôsob retransmisie alebo je účelné s ohľadom na samotnú doplnkovú službu. Je celkom zrejmé, že RDS ako doplnková rozhlasová obsahová služba, je v rámci napr. káblovej retransmisie úplne zbytočná. Návrh zákona tiež vôbec nezohľadňuje ani iné typy digitálnych programových služieb, napr. interaktívne služby, ktoré poskytuje vysielateľ a vyžadujú si osobitné zariadenie u koncového užívateľa (napr. pripojenie na internet). Návrh zákona tiež zavádza povinnosť prevádzkovateľa retransmisie na výmenu set-top-boxov. Znenie návrhu však umožňuje diskriminovať rôzne skupiny spotrebiteľov. Ak totiž jeden spotrebiteľ má set-top-box drahší (napr. HD) a iný spotrebiteľ má lacnejší (napr. SD), obom sa vymenia ich set-top-boxy za rovnaký set-top-box, avšak za rozličných podmienok, ktoré navyše nebudú zrejme totožné ani s podmienkami, za ktoré získal tento set-top-box spotrebiteľ, ktorý nemá nárok na výmenu. Uplatnenou pripomienkou sa navrhuje odstrániť tieto nezrovnalosti. 
 	O 	ČA 	Povinnosť poskytovať retransmisiu programovej služby bola v návrhu zákona upravená v tom zmysle, že zákon zaväzuje prevádzkovateľa retransmisie poskytovať retransmisiu programových služieb nie v celom rozsahu vrátane všetkých doplnkových služieb, ale návrh zákona explicitne stanovuje povinnosť prevádzkovateľa retransmisie poskytovať retransmisiu programovej služby vrátane multimodálneho prístupu. V súlade s cieľom návrhu zákona, ktorým je uľahčiť prístup k programom osobám so sluchovým alebo zrakovým postihnutím, a teda zabezpečiť, aby sa multimodálny prístup dostal k týmto osobám, bola v návrhu zákona ponechaná možnosť koncového užívateľa požiadať požiadať prevádzkovateľa retransmisie o výmenu technického zariadenia poskytnutého prevádzkovateľom retransmisie na prijímanie služby, a to za takých podmienok, za akých mu poskytol pôvodné zariadenie. 
 	
Verejnosť 	Čl. I 12. bod 
V čl. I sa vypúšťa pôvodný bod 12. 
Ostatné body sa primerane prečíslujú. 

Legislatívno-technická úprava súvisiaca s návrhom vypustiť z návrhu zákona zavedenie povinnej kvóty slovenskej hudby. 
 	O 	N 	Pripomienka je v rozpore s účelom navrhovanej právnej úpravy.  	
Verejnosť 	Čl. I 13. bod 
V čl. I sa vypúšťa pôvodný bod 13. 
Ostatné body sa primerane prečíslujú. 
Pripomienku považujeme za zásadnú. 
Navrhuje sa vpustiť celý bod 13 bez náhrady na základe rozporu navrhovanej úpravy s Ústavou Slovenskej republiky. 
 	O 	N 	Cieľom návrhu zákona je zlepšiť prístup poslucháčskej verejnosti k slovenskej hudbe, podpora slovenských autorov a výkonných umelcov, ako aj slovenskej hudobnej tvorby ako takej. Podpora slovenských hudobných diel vo vysielaní sa navrhuje zákonným stanovením percentuálneho podielu, ktorý budú rozhlasoví vysielatelia povinní vyhradiť týmto dielam, pričom systém kvót vo vysielaní je už v slovenskom právnom poriadku osvedčený, keďže zákon stanovuje napr. podiel programov vo verejnom záujme, podiel európskych diel a diel nezávislých producentov, ktorým sú televízni vysielatelia povinní vyhradiť vysielací čas. Máme za to, že takéto opatrenie nie je v rozpore s Ústavou Slovenskej republiky, žiadnym spôsobom neobmedzuje šírenie informácií a nezasahuje do práva na slobodu prejavu. Jeho cieľom je predovšetkým podpora slovenskej kultúry a tvorby.  	
Verejnosť 	Čl. I Nový bod 
V čl. I sa vkladá nový bod x, ktorý znie: 
„x. V § 35 sa vypúšťa odsek 8. Doterajší odsek 9 sa označuje ako odsek 8. 
Pripomienku považujeme za zásadnú. 
Navrhuje sa odstrániť nadbytočná regulácia rozhlasového vysielania označovania dlhšieho reklamné oznámenia, ktorá je nedôvodná. Táto úprava je prísnejšia ako úprava reklamy pre televízne vysielanie, ktoré je regulované smernicou o audiovizuálnych mediálnych službách, a to napriek tomu, že táto regulácia nie je vyžadovaná ani európskym právom, ani trhom. Zároveň je potrebné uviesť, že pôvodný význam tohto inštitútu tzv. „rozhlasového telenákupu“ sa v praxi vôbec nepoužíva a uvedené ustanovenie sa nevhodne aplikuje na nedôvodné obmedzovanie rozhlasového vysielania reklamy. 
 	O 	N 	Pripomienka je nad rámec navrhovanej právnej úpravy.  	
Verejnosť 	Čl. I Nový bod 
V čl. I sa vkladá nový bod y, ktorý znie: 
„y. § 38 sa dopĺňa odsekom 6, ktorý znie: 
„(6) Ustanovenie odseku 2 sa nevzťahuje na rozhlasovú programovú službu. Ak je čiastočne alebo ako celok sponzorovaný program rozhlasovej programovej služby, jeho ucelená časť, séria programov rozhlasovej programovej služby, vysielateľ rozhlasovej programovej služby ich musí na ich začiatku alebo na ich konci zreteľne označiť názvom, obchodným menom, menom a priezviskom alebo logom sponzora alebo odkazom na výrobok, službu, ochrannú známku, webové sídlo alebo niektorú z aktivít sponzora; ak vysielateľ takto označí program, nemusí už označiť ucelenú časť tohto programu a ak takto označí ucelenú časť programu, nemusí už označiť program ako celok.“. 
Navrhuje sa odstrániť nadbytočná regulácia rozhlasového vysielania spozorovaných programov, a to pri zachovaní povinnosti označovania sponzorovaného programu. Rozhlasové vysielania je z hľadiska výrazových prostriedkov vo svojej podstate obmedzené len na zvukové prostriedky, čo predstavuje pri rovnakej právnej úprave s televíznym vysielaním horšie podmienky komunikácie. Pre vysielateľov rozhlasovej programovej služby sa teda navrhuje odstrániť nedôvodne prísnejšia právna úprava obmedzenia znenia sponzorského odkazu. 
 	O 	N 	Pripomienka je nad rámec navrhovanej právnej úpravy.  	
Verejnosť 	Čl. I Nový bod 
V čl. I sa vkladá nový bod z, ktorý znie: 
„z. § 42 až § 44 vrátane nadpisu nad § 42 sa vypúšťajú. “ 
Pripomienku považujeme za zásadnú. 
Navrhuje sa odstrániť nedôvodné obmedzovanie trhu vysielania a odstránenie diskriminačného postavenia na trhu vysielania oproti Rozhlasu a televízii Slovenska. 
 	O 	N 	Pripomienka je nad rámec návrhu zákona.  	
Verejnosť 	Čl. I Body 16. až 21 
V čl. I sa vypúšťajú pôvodné body 16 až 21. 
Ostatné body sa primerane prečíslujú. 
Pripomienku považujeme za zásadnú. 
Legislatívno-technická úprava súvisiaca s návrhom vypustiť z návrhu zákona zavedenie povinnej kvóty slovenskej hudby. 
 	O 	ČA 	Z čl. I návrhu zákona boli vypustené body 16 a 17, z dôvodu zapracovania pripomienky Generálnej prokuratúry.  	
Verejnosť 	Čl. I Bod 22 
V čl. I pôvodný bod 22 znie: 
Za § 76df sa vkladá § 76dg, ktorý znie: 
„ § 76dg 
Prechodné ustanovenie k úpravám účinným od 20. mája 2016 
Ustanovenie § 39 ods. 7 a § 39a ods. 7 v znení účinnom od 20. mája 2016 sa vzťahujú iba na programy vyrobené od 20. mája 2016.“. 
Pripomienku považujeme za zásadnú. 
Legislatívno-technická úprava súvisiaca s návrhom vypustiť z návrhu zákona zavedenie povinnej kvóty slovenskej hudby. 
 	O 	N 	Pripomienka je v rozpore s účelom návrhu zákona.  	
Verejnosť 	Čl. III Bod 2 až 4 
V čl. III sa vypúšťajú body 2 až 4. 
Pripomienku považujeme za zásadnú. 
Legislatívno-technická úprava súvisiaca s návrhom vypustiť z návrhu zákona zavedenie povinnej kvóty slovenskej hudby. 
 	O 	A 	Body 2 až 4 boli z návrhu zákona vypustené z dôvodu zapracovania pripomienky Generálnej prokuratúry.  	
Verejnosť 	Čl. IV Nový bod 
V čl. IV sa pred pôvodný bod 1 vkladá nový bod x, ktorý znie: 
„x. V § 2 odsek 6 znie: „(6) Distributér audiovizuálneho diela je osoba, ktorá verejne rozširuje rozmnoženiny audiovizuálneho diela formou prevodu vlastníckeho práva, odplatne verejne rozširuje rozmnoženiny audiovizuálneho diela inou formou alebo audiovizuálne dielo odplatne sprístupňuje verejnosti; distributérom audiovizuálneho diela nie je osoba, ktorá verejne rozširuje rozmnoženiny audiovizuálneho diela výlučne formou prevodu vlastníckeho práva 
na konečného spotrebiteľa, prevádzkovateľ mediatéky ani osoba, ktorá sprístupňuje audiovizuálne dielo prostredníctvom audiovizuálnej 
mediálnej služby na požiadanie. 8)“.“. 
Pripomienku považujeme za zásadnú. 
Vylučuje sa z definície distributéra (distribúcie) v súlade s návrhom nového autorského zákona bezodplatné rozširovanie digitálnych rozmnoženín inak ako na nosiči (napr. formou downloadingu). V negatívnom vymedzení sa dopĺňa pre odstránenie pochybností prevádzkovateľ mediatéky, ktorý rozširuje rozmnoženiny nájmom, nemá sa však považovať za distributéra. 
 	O 	ČA 	V súlade s terminológiou upravenou návrhom nového autorského zákona sa „rozširovanie digitálnych rozmnoženín inak ako na nosiči (napr. formou downloadingu)“ považuje za sprístupňovanie verejnosti. Nakoľko v zmysle zákona č. 40/2015 Z. z. o audiovízii a o zmene a doplnení niektorých zákonov je distributérom audiovizuálne diela okrem osoby, ktorá verejne rozširuje rozmnoženiny audiovizuálneho diela, iba osoba ktorá audiovizuálne dielo odplatne sprístupňuje verejnosti, je zrejmé, že už z platného znenia zákona o audiovízii je z definície distributéra vylúčená osoba, ktorá bezodplatne sprístupňuje digitálne rozmnoženiny inak ako na nosiči. 
Do negatívneho vymedzenia distributéra bol v zmysle pripomienky doplnený aj prevádzkovateľ mediatéky. 
 	
Verejnosť 	Čl. IV Nový bod 
V čl. IV sa pred pôvodný bod 1 vkladá nový bod y, ktorý znie: 
„y. V § 2 odsek 7 znie: „(7) Distributér multimediálneho diela je osoba, ktorá verejne rozširuje rozmnoženiny multimediálneho diela formou prevodu vlastníckeho práva, odplatne verejne rozširuje rozmnoženiny multimediálneho diela inou formou alebo multimediálne dielo odplatne sprístupňuje verejnosti; distributérom multimediálneho diela nie je osoba, ktorá verejne rozširuje rozmnoženiny multimediálneho diela formou prevodu vlastníckeho práva na konečného spotrebiteľa, prevádzkovateľ mediatéky ani prevádzkovateľ počítačovej herne.“.“. 
Pripomienku považujeme za zásadnú. 
Vylučuje sa z definície distributéra (distribúcie) v súlade s návrhom nového autorského zákona bezodplatné rozširovanie digitálnych rozmnoženín inak ako na nosiči (napr. formou downloadingu). V negatívnom vymedzení sa dopĺňa pre odstránenie pochybností prevádzkovateľ mediatéky, ktorý rozširuje rozmnoženiny nájmom, ako aj prevádzkovateľ počítačovej herne, ktorý môže sprístupňovať počítačové hry odplatne, nemajú sa však považovať za distributéra. 
 	O 	ČA 	V súlade s terminológiou upravenou návrhom nového autorského zákona sa „rozširovanie digitálnych rozmnoženín inak ako na nosiči (napr. formou downloadingu)“ považuje za sprístupňovanie verejnosti. Nakoľko v zmysle zákona č. 40/2015 Z. z. o audiovízii a o zmene a doplnení niektorých zákonov je distributérom multimediálneho diela okrem osoby, ktorá verejne rozširuje rozmnoženiny multimediálneho diela, iba osoba ktorá multimediálne dielo odplatne sprístupňuje verejnosti, je zrejmé, že už z platného znenia zákona o audiovízii je z definície distributéra vylúčená osoba, ktorá bezodplatne sprístupňuje digitálne rozmnoženiny inak ako na nosiči. 
Do negatívneho vymedzenia distributéra bol v zmysle pripomienky doplnený aj prevádzkovateľ meditéky. 
 	
Verejnosť 	Čl. IV Nový bod 
V čl. IV sa pred pôvodný bod 1 vkladá nový bod z, ktorý znie: 
„z. V § 2 odsek 8 znie: „(8) Distributér zvukového záznamu umeleckého výkonu je osoba, ktorá verejne rozširuje rozmnoženiny zvukového záznamu umeleckého výkonu formou prevodu vlastníckeho práva, odplatne verejne rozširuje rozmnoženiny zvukového záznamu umeleckého výkonu inou formou alebo zvukový záznam umeleckého výkonu odplatne sprístupňuje verejnosti; distributérom zvukového záznamu umeleckého výkonu nie je prevádzkovateľ mediatéky ani osoba, ktorá verejne rozširuje rozmnoženiny zvukového záznamu umeleckého výkonu formou prevodu vlastníckeho práva na konečného spotrebiteľa.“.“. 
Pripomienku považujeme za zásadnú. 
Vylučuje sa z definície distributéra (distribúcie) v súlade s návrhom nového autorského zákona bezodplatné rozširovanie digitálnych rozmnoženín inak ako na nosiči (napr. formou downloadingu). V negatívnom vymedzení sa dopĺňa pre odstránenie pochybností prevádzkovateľ mediatéky, ktorý rozširuje rozmnoženiny nájmom, nemá sa však považovať za distributéra. 
 	O 	ČA 	V súlade s terminológiou upravenou návrhom nového autorského zákona sa „rozširovanie digitálnych rozmnoženín inak ako na nosiči (napr. formou downloadingu)“ považuje za sprístupňovanie verejnosti. Nakoľko v zmysle zákona č. 40/2015 Z. z. o audiovízii a o zmene a doplnení niektorých zákonov je distributérom zvukového záznamu umeleckého výkonu okrem osoby, ktorá verejne rozširuje rozmnoženiny zvukového záznamu umeleckého výkonu, iba osoba ktorá zvukový záznam umeleckého výkonu odplatne sprístupňuje verejnosti, je zrejmé, že už z platného znenia zákona o audiovízii je z definície distributéra vylúčená osoba, ktorá bezodplatne sprístupňuje digitálne rozmnoženiny inak ako na nosiči. 
Do negatívneho vymedzenia distributéra bol v zmysle pripomienky doplnený aj prevádzkovateľ mediatéky. 
 	
Verejnosť 	Čl. IV Bod 1 
V Čl. IV pôvodný bod 1 znie: 
„1. V § 2 ods. 14 sa slová „alebo skryté titulky“ nahrádzajú čiarkou a slovami „skryté titulky alebo titulky pre osoby so sluchovým postihnutím9a)“. 
Pripomienku považujeme za zásadnú. 
Titulky pre osoby so sluchovým postihnutím nenahrádzajú pri distribúcií audiovizuálneho diela skryté titulky. V praxi totiž môže ísť aj o iné napr. cudzojazyčné skryté titulky na DVD, kde nejde o otvorené titulky ako pri audiovizuálnom predstavení, ale o skryté titulky, ktoré si používateľ DVD môže vyvolať. 	O 	A 	Návrh zákona upravený v zmysle pripomienky.  	
Verejnosť 	Čl. IV Bod 5 
V Čl. IV bod 5 znie: 
„5. „§ 15 sa dopĺňa odsekom 5, ktorý znie: 
„(5) Distributér audiovizuálneho diela, ktorý verejne rozširuje audiovizuálne dielo, ktoré je slovenským audiovizuálnym dielom alebo audiovizuálnym dielom v slovenskej pôvodnej jazykovej úprave a ku ktorému výrobca audiovizuálneho diela zabezpečil aj úpravu titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím9a) alebo hlasovým komentovaním pre nevidiacich, zabezpečí distribúciu takéhoto diela spolu s touto úpravou titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím9a) alebo týmto hlasovým komentovaním pre nevidiacich.“. 
Pripomienku považujeme za zásadnú. 
Navrhuje sa úprava povinnosti distributéra slovenského audiovizuálneho diela alebo audiovizuálneho diela v slovenskej pôvodnej jazykovej úprave zabezpečiť úpravu titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím alebo hlasové komentovaním pre nevidiacich v prípadoch, kedy uvedené zabezpečil výrobca takéhoto diela. Nie je zrejmé, prečo by mala byť uvedená povinnosť zavedená distributérom audiovizuálnych diel, keďže titulkovanie slovenských audiovizuálnych diel zabezpečuje obvykle na území Slovenska jeho výrobca. Navrhujeme aby predmetná povinnosť bola pre distributéra naviazaná len na prípad, pokiaľ výrobca takýto multimodálny prístup k slovenskému audiovizuálnemu dielu alebo dielu v slovenskej pôvodnej jazykovej úprave zabezpečil. 
 	O 	N 	Pripomienka je v rozpore s účelom návrhu zákona. Cieľom návrhu zákona je uľahčiť prístup osobám so sluchovým postihnutím a osobám so zrakovým postihnutím k distribuovaným slovenským audiovizuálnym dielam a audiovizuálnym dielam v slovenskej pôvodnej jazykovej úprave. V prípade akceptovania pripomienky by mali osoby so sluchovým postihnutím a osoby so zrakovým postihnutím zabezpečený prístup len k tým slovenským audiovizuálnym dielam a audiovizuálnym dielam v slovenskej pôvodnej jazykovej úprave, ku ktorým výrobca zabezpečil úpravu titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím a hlasovým komentovaním pre nevidiacich, pričom však povinnosť výrobcu zabezpečiť takúto úpravu v zákone absentuje. Pokiaľ výrobca audiovizuálneho diela chce toto dielo distribuovať, je v jeho záujme, aby toto audiovizuálne dielo vyrobil aj s titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím a hlasovým komentovaním pre nevidiacich. Avšak, keďže práve distributér je ten, kto rozširuje audiovizuálne diela verejnosti, je aj táto nová povinnosť zabezpečiť pre audiovizuálne dielo aj úpravu titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím viazaná na jeho osobu. 

Verejnosť 	K vyhláške  
V § 2 návrhu vyhlášky sa vypúšťa písmeno d). Doterajšie písm. e) sa označuje ako písm. d). 
Pripomienku považujeme za zásadnú. 
Navrhuje sa vypustiť prakticky nesplniteľná požiadavka. 	O 	ČA 	Ustanovenie § 2 písm. d) síce nebolo z návrhu vyhlášky vypustené, ale jeho znenie bolo upravené tak, že čas zobrazenia titulku má byť taký, aby umožňoval jeho čitateľnosť. Návrh vyhlášky teda nebude ustanovovať presný čas zobrazenia titulku. 	
Verejnosť 	K vyhláške 
V § 3 návrhu vyhlášky sa vypúšťa odsek 1. Doterajšie odseky 2 až 7 sa označujú ako odseky 1 až 6. 
Pripomienku považujeme za zásadnú. 
Navrhuje sa vypustiť neprimerane náročná resp. aj nesplniteľná požiadavka farebného rozlišovania titulkov pri viacerých postavách v nadväznosti na požiadavku uvedenú v § 2 písm. e) návrhu vyhlášky. Zároveň v prípadoch možnej realizácie ide o výraznú komplikáciu pri príprave titulkov z hľadiska času. 
 	O 	N 	Nesúhlasíme s tvrdením, že požiadavka farebného rozlišovania titulkov pri viacerých postavách je neprimerane náročná, resp. nesplniteľná. Úpravu titulkov si vyžadujú aj ostatné ustanovenia § 3 návrhu vyhlášky, a preto nie je zrejmé, prečo by práve farebné rozlíšenie malo spôsobovať neprimeranú náročnosť. Z hľadiska porozumenia obsahu programu a pre ľahšiu orientáciu v samotnej dejovej línii, je pre osoby so sluchovým postihnutím žiaduce, aby mohli iným vnemom rozpoznať prejav tej ktorej postavy.  	
Verejnosť 	K vyhláške 
V § 5 ods. 2 sa vypúšťajú slová „§2 písm. d)“. 
Legislatívno-technická úprava súvisiaca s návrhom vypustiť §2 písm. d) návrhu vyhlášky. 	O 	N 	Ustanovenie § 2 písm. d) sa z návrhu vyhlášky nevypúšťa, zmenilo sa iba jeho znenie.  	
Verejnosť 	K návrhu ako celku 
Návrh zákona ako celok nie je pripravený v súlade s doteraz prijatými a schválenými politikami Slovenskej republiky na podporu kreatívneho priemyslu, a to konkrétne s dokumentmi: a) Východiská koncepcie na podporu kultúrneho a kreatívneho priemyslu v Slovenskej republike, materiál vzatý na vedomie vládou SR 14.12.2011, b) Východiská stratégie rozvoja kreatívneho priemyslu v Slovenskej republike schválený uznesením vlády SR č. 223/2014 na rokovaní 14.5.2014, c) Stratégia rozvoja kreatívneho priemyslu v Slovenskej republike schválená uznesením vlády SR č. 32/2015 na rokovaní 21.1.2015. Okrem iného nástroje na podporu kreatívneho priemyslu tak, ako ich uvádzajú aj vyššie uvedené dokumenty, a to súlade s medzinárodnými, ale aj slovenskými skúsenosťami, musia vychádzať z pozitívneho prístupu, vytvárania pozitívnych symbióz, odstránenia nevhodnej regulácie a zmiernenia rozsahu nadbytočnej a neefektívnej regulácie. V opačnom prípade nemajú za následok podporu rozvoja kreatívneho priemyslu, ale jeho devalváciu až likvidáciu. Návrh zákona je príkladom nesprávneho nástroja na podporu rozvoja kreatívneho priemyslu. Návrh zákona neobsahuje žiaden nástroj na zabezpečenie podpory slovenskej hudobnej produkcie, návrh zákona ale obsahuje nástroj na obmedzenie rozhlasového vysielania, a to šíreného tak analógovo, ako aj digitálne. Návrh zákona je (bez akýchkoľvek analýz prezentujúcich pozitívny dopad) direktívne postavený na deklarovanej podpore časti kreatívneho priemyslu na úkor inej časti kreatívneho priemyslu. Návrh zákona zavádza ďalšiu nadbytočnú a nevhodnú reguláciu, ktorá navyše poškodzuje konkrétnu službu rozhlasového vysielania a v konečnom dôsledku aj poslucháčov a spotrebiteľov, ktorým núti konkrétny obsah. Predpoklad pozitívneho fungovania a dopadu určenia povinných kvót opomína akékoľvek ratio toho, čo návrh zákona obsahuje. Návrhu zákona nepredchádzala žiadna verejná ani odborná konzultácia alebo diskusia, na ktorej by bolo možné poukázať práve na nevhodnosť takéhoto návrhu. Respektíve, ak sa ministerstvo kultúry rozhodlo nesystémovo venovať konkrétne hudobnému priemyslu pred tým, ako má pripraviť koncepčný materiál Akčný plán realizácie Stratégie rozvoja kreatívneho priemyslu v Slovenskej republike (má byť predložený na rokovanie vlády do 30. júna 2015), tak rozhodne malo takýto nesystémový krok konzultovať so všetkými dotknutými subjektmi. Na základe uvedeného si dovoľujeme požiadať ministerstvo o stiahnutie návrhu zákona ako celku alebo časti týkajúce sa zavedenia kvót slovenskej hudby a pripraviť nástroje na podporu slovenskej hudby koncepčne až v rámci prípravy a na základe Akčného plánu. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. Zákon o vysielaní a retransmisii zároveň obsahuje viacero ustanovení, ktoré v súčasnosti už nie sú nevyhnutné k regulácii vysielania, nie sú transpozíciou žiadnej európskej smernice, po spojení verejnoprávnych vysielateľov predstavujú nedovolené obmedzenie hospodárskej súťaže a zásah do rovnakého postavenia na trhu vysielania a reálne predstavujú prekážku jeho rozvoja. Žiadame v prípade otvorenia tohto zákona vládnym návrhom zákona, aby ministerstvo odstránilo tieto nedostatky, na ktoré upozorňujeme už od rok 2010. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 	O 	N 	Predkladaný návrh zákona nie je v rozpore so žiadnym z uvedených strategických dokumentov schválených vládou SR. Nemožno súhlasiť s tvrdením, že „návrh zákona neobsahuje žiaden nástroj na zabezpečenie podpory slovenskej hudobnej produkcie“. Ako už bolo uvedené, návrh zákona sa zameriava práve na podporu slovenskej hudobnej tvorby, najmä na podporu autorov a výkonných umelcov pôsobiacich na Slovensku tak, že zlepšuje prístup poslucháčskej verejnosti k slovenskej hudbe. Systém zavedenia minimálnych kvót hranosti domácej hudobnej produkcie v rozhlasovom vysielaní je štandardným nástrojom na podporu domáceho hudobného priemyslu vo viacerých európskych krajinách.  	
Verejnosť 	Čl. I body 12 a 13 
V čl. I navrhujeme vypustiť body 12 a 13. 

Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 

Odôvodnenie: Ministerstvo kultúry navrhuje zaviesť povinné kvóty na vysielanie slovenskej hudby v rozhlasovom vysielaní. Vo vysielaní súkromných vysielateľov by slovenské hudobné diela mali tvoriť najmenej 25 % času vysielania hudobných diel, v rozhlasovom vysielaní verejnoprávneho rozhlasu (RTVS) najmenej 35 %. Tieto kvóty sú však v skutočnosti ešte vyššie, lebo do času vysielania hudobných diel sa započítava celkový čas vysielania hudobných diel, ale do času vysielania slovenských hudobných diel iba diela vysielané v čase od 6:00 do 24:00. Pri rovnomernom rozložení vysielania hudby počas celého dňa to znamená, že súkromný vysielateľ by mal 25 % pripadajúcich na 24 hodín odvysielať v čase 18 hodín. Podiel slovenskej hudby v čase od 6:00 do 24:00 teda bude musieť predstavovať nie 25 %, ale 33,3 % u súkromných vysielateľov, v RTVS dokonca 46,6 %. V prípade, že podiel hudobného vysielania v nočnom čase bude vyšší (napr. rádio v noci vysiela iba hudbu, cez deň aj iné ako hudobné vysielanie), bude musieť byť podiel slovenskej hudby v dennom vysielaní ešte vyšší ako 33,3 %, resp. 46,6 %. 

Podľa čl. 26 ods. 4 Ústavy Slovenskej republiky „Slobodu prejavu a právo vyhľadávať a šíriť informácie možno obmedziť zákonom, ak ide o opatrenia v demokratickej spoločnosti nevyhnutné na ochranu práv a slobôd iných, bezpečnosť štátu, verejného poriadku, ochranu verejného zdravia a mravnosti.“ Zavedenie povinných kvót na vysielanie slovenskej hudby je evidentne obmedzením šírenia informácií prostredníctvom zákona, nejde však o opatrenie v demokratickej spoločnosti nevyhnutné na ochranu práv a slobôd iných, bezpečnosť štátu, verejného poriadku, ochranu verejného zdravia, či mravnosti. Povinné kvóty nesledujú žiadny z ústavou vymedzených dôvodov zásahu do slobodného šírenia informácií. Rovnako je zjavné, že takýto zásah do slobodného šírenia informácií nie je nevyhnutný. Dôvodová správa k návrhu zákona sa k obmedzeniu slobodného šírenia informácií a k jeho nesúladu s ústavou nijako nevyjadruje. 

Návrh vymedzuje slovenské hudobné dielo ako dielo, ktorého najmenej jeden autor alebo výkonný umelec je alebo bol štátnym občanom Slovenskej republiky alebo má alebo mal na jej území trvalý pobyt alebo je to hudobné dielo s textom v slovenskom jazyku. Takéto vymedzenie by mohlo byť v rozpore s právom EÚ, ktoré zakazuje diskrimináciu na základe štátnej príslušnosti. Podľa článku 18 Zmluvy o fungovaní Európskej únie „V rámci pôsobnosti zmlúv a bez toho, aby boli dotknuté ich osobitné ustanovenia akákoľvek diskriminácia na základe štátnej príslušnosti je zakázaná.“ 

Vzhľadom na vyššie uvedené navrhujeme predmetné ustanovenia z návrhu zákona úplne vypustiť. 

*** 

V prípade, že ministerstvo nevyhovie hromadnej pripomienke, žiadame uskutočnenie rozporového konania, na ktoré budú písomne pozvaní nižšie uvedení zástupcovia verejnosti. 

Ondrej Dostál, Beskydská 8, 811 05 Bratislava, ondrejdostal @ oks.sk 

Slavomíra Salajová, Kutlíkova 5, 851 02 Bratislava, salajova @ pubres.sk 

Richard Ďurana, Hodálova 4, 841 04 Bratislava, richard.durana @ iness.sk 

Ivan Kuhn, Šafárikova 86, 048 01 Rožňava, ivankuhn @ institute.sk 	O 	ČA 	Cieľom návrhu zákona je zlepšiť prístup poslucháčskej verejnosti k slovenskej hudbe, podpora slovenských autorov a výkonných umelcov, ako aj slovenskej hudobnej tvorby ako takej. Podpora slovenských hudobných diel vo vysielaní sa navrhuje zákonným stanovením percentuálneho podielu, ktorý budú rozhlasoví vysielatelia povinní vyhradiť týmto dielam, pričom systém kvót vo vysielaní je už v slovenskom právnom poriadku osvedčený, keďže zákon stanovuje napr. podiel programov vo verejnom záujme, podiel európskych diel a diel nezávislých producentov, ktorým sú televízni vysielatelia povinní vyhradiť vysielací čas. Máme za to, že takéto opatrenie nie je v rozpore s Ústavou Slovenskej republiky, žiadnym spôsobom neobmedzuje šírenie informácií a nezasahuje do práva na slobodu prejavu. Jeho cieľom je predovšetkým podpora slovenskej kultúry a tvorby. 
Pokiaľ ide o stanovené podiely slovenskej hudby vo vysielaní, účelom stanovenia času vysielania je predovšetkým zabrániť vysielateľom, aby slovenské hudobné diela zaraďovali do vysielania v najmenej atraktívnom vysielacom čase a tak obchádzali plnenie povinností stanovených zákonom. 
V súvislosti s definíciou slovenského hudobného diela bola z návrhu zákona vypustená podmienka štátneho občianstva.  	
NROZP 	K článku I, bod 7 
Odporúčame v §17 nahradiť text odseku 8 týmto textom: 

„(8) ak z technických dôvodov neumožňuje poskytovanie multimodálneho prístupu set-top-box, ktorý poskytuje koncovému užívateľovi prevádzkovateľ retransmisie, prevádzkovateľ retransmisie je povinný poskytnúť koncovému užívateľovi, na základe jeho písomnej žiadosti, set-top-box, ktorý bude umožňovať retransmisiu programovej služby vrátane multimodálneho prístupu, a to v lehote 30 dní odo dňa doručenia žiadosti. Takýto set-top-box je prevádzkovateľ retransmisie povinný poskytnúť koncovému užívateľovi za rovnakých podmienok, za akých mu poskytol pôvodný set-top-box.“ 

Odôvodnenie 
Podľa prvej vety odseku 8 pôvodného návrhu by prevádzkovateľ retransmisie nemusel poskytovať retransmisiu programovej služby v celom jej rozsahu, vrátane doplnkových obsahových služieb, dovtedy, kým aspoň jeden užívateľ nepožiada o set-top-box, ktorý bude umožňovať retransmisiu programovej služby vrátane multimodálneho prístupu. To by však znamenalo, že multimodálny prístup by poskytovateľ retransmisie nemusel poskytovať ani používateľom TV prijímačov, ktoré nepotrebujú set-top-box. Na trhu pribúdajú moderné TV-prijímače vybavené DVB-C tunerom, ktoré nepotrebujú set-top-box a na dekódovanie signálu používajú CA modul (conditional access module) s prístupovou kartou káblového poskytovateľa. Takéto televízory sa už začínajú vybavovať aj funkciou hlasového sprievodcu (voice guide), čo je hlasom ozvučená ponuka, ktorá umožňuje nevidiacemu alebo slabozrakému používateľovi samostatne ovládať televízor prostredníctvom jeho obrazovkovej ponuky a využívať funkcie ako je EPG, záznam pripomienok, prepínanie jazykov programov atď. Takéto televízory ponúkajú nielen príjem programov s hlasovým komentárom, ale zároveň aj samostatné využívanie pokrokových funkcií televízora nevidiacim používateľom, čo doteraz ponúkané set-top-boxy neumožňujú. 
Set-top-box používa televízor len ako zobrazovacie zariadenie (degraduje ho na monitor) a tak poskytuje len svoje vlastné funkcie a nie všetky funkcie televízora. Tým sa zároveň obmedzujú možnosti voľby používateľa prednostne na výber set-top-boxu charakterizovaného jeho funkciami a nie na výber televízora charakterizovaného obvykle širšou ponukou funkcií. 
Možné oslobodenie prevádzkovateľa retransmisie od povinnosti podľa §17 ods. 1 písm. i) by tak viedlo k preferencii už prekonanej technológie využívajúcej set-top-box a potláčaniu technického rozvoja TV-prijímačov nevyžadujúcich použitie set-top-boxu a v konečnom dôsledku k diskriminácii používateľov so zrakovým postihnutím. 

 	Z 	ČA 	Prvá veta navrhovaného § 17 ods. 8 bola zmenená tak, aby bolo zrejmé, že povinnosť poskytovať retransmisiu programovej služby vrátane multimodálneho prístupu má každý prevádzkovateľ retransmisie a povinnosť poskytovať multimodálny prístup sa nevzťahuje iba na konkrétny prípad - keď to neumožňuje technické zariadenie poskytnuté prevádzkovateľom retransmisie na príjem služby. V ostatných prípadoch zostáva povinnosť prevádzkovateľa retransmisie zachovaná. Aby v praxi nedochádzalo k nesprávnej aplikácii predmetného ustanovenia, bola podrobnejšie upravená aj osobitná časť dôvodovej správy k tomuto ustanoveniu.  	
NROZP 	K Dôvodovej správe, osobitná časť, bod 7 
Text bodu 7 navrhujeme nahradiť týmto textom: 

„Ustanovuje sa povinnosť prevádzkovateľovi retransmisie v prípade kedy set-top-box, ktorý poskytuje užívateľovi, neumožňuje multimodálny prístup z technických dôvodov. V takomto prípade môže užívateľ požiadať prevádzkovateľa retransmisie o poskytnutie takého set-top-boxu, ktorý multimodálny prístup umožní a prevádzkovateľ retransmisie je povinný užívateľovi takýto set-top-box poskytnúť za rovnakých podmienok, za akých poskytol užívateľovi pôvodný set-top-box, a to v lehote do 30 dní od doručenia žiadosti užívateľa. Cieľom takejto právnej úpravy je zabezpečiť, aby prevádzkovateľom retransmisie nevznikli neprimerané náklady spôsobené výmenou všetkých set-top-boxov, ktoré z technických dôvodov neumožňujú multimodálny prístup, no zároveň zabezpečiť, aby osoby so sluchovým postihnutím alebo so zrakovým postihnutím mali na základe písomnej žiadosti k dispozícii set-top-box, ktorý technicky umožňuje multimodálny prístup.“ 

Odôvodnenie 
navrhovaná zmena zohľadňuje náš návrh zmeny § 17 odsek 8. 

 	Z 	ČA 	Osobitnú časť dôvodovej správ bola podrobnejšie upravená.  	
CIF 	Všeobecne 
Návrh zákona ako celok nie je pripravený v súlade s doteraz prijatými a schválenými politikami Slovenskej republiky na podporu kreatívneho priemyslu, a to konkrétne s dokumentmi: 
a) Východiská koncepcie na podporu kultúrneho a kreatívneho priemyslu v Slovenskej republike, materiál vzatý na vedomie vládou SR 14.12.2011, 
b) Východiská stratégie rozvoja kreatívneho priemyslu v Slovenskej republike schválený uznesením vlády SR č. 223/2014 na rokovaní 14.5.2014, 
c) Stratégia rozvoja kreatívneho priemyslu v Slovenskej republike schválená uznesením vlády SR č. 32/2015 na rokovaní 21.1.2015. 

Okrem iného nástroje na podporu kreatívneho priemyslu tak, ako ich uvádzajú aj vyššie uvedené dokumenty, a to súlade s medzinárodnými, ale aj slovenskými skúsenosťami, musia vychádzať z pozitívneho prístupu, vytvárania pozitívnych symbióz, odstránenia nevhodnej regulácie a zmiernenia rozsahu nadbytočnej a neefektívnej regulácie. V opačnom prípade nemajú za následok podporu rozvoja kreatívneho priemyslu, ale jeho devalváciu až likvidáciu. 

Návrh zákona je príkladom nesprávneho nástroja na podporu rozvoja kreatívneho priemyslu. 

Návrh zákona neobsahuje žiaden nástroj na zabezpečenie podpory slovenskej hudobnej produkcie, návrh zákona ale obsahuje nástroj na obmedzenie rozhlasového vysielania, a to šíreného tak analógovo, ako aj digitálne. 

Návrh zákona je (bez akýchkoľvek analýz prezentujúcich pozitívny dopad) direktívne postavený na deklarovanej podpore časti kreatívneho priemyslu na úkor inej časti kreatívneho priemyslu. Návrh zákona zavádza ďalšiu nadbytočnú a nevhodnú reguláciu, ktorá navyše poškodzuje konkrétnu službu rozhlasového vysielania a v konečnom dôsledku aj poslucháčov a spotrebiteľov, ktorým núti konkrétny obsah. Predpoklad pozitívneho fungovania a dopadu určenia povinných kvót opomína akékoľvek ratio toho, čo návrh zákona obsahuje. 

Návrhu zákona nepredchádzala žiadna verejná ani odborná konzultácia alebo diskusia, na ktorej by bolo možné poukázať práve na nevhodnosť takéhoto návrhu. Respektíve, ak sa ministerstvo kultúry rozhodlo nesystémovo venovať konkrétne hudobnému priemyslu pred tým, ako má pripraviť koncepčný materiál Akčný plán realizácie Stratégie rozvoja kreatívneho priemyslu v Slovenskej republike (má byť predložený na rokovanie vlády do 30. júna 2015), tak rozhodne malo takýto nesystémový krok konzultovať so všetkými dotknutými subjektmi. 

Na základe uvedeného si dovoľujeme požiadať ministerstvo o stiahnutie návrhu zákona ako celku alebo časti týkajúce sa zavedenia kvót slovenskej hudby a pripraviť nástroje na podporu slovenskej hudby koncepčne až v rámci prípravy a na základe Akčného plánu. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 

Zákon o vysielaní a retransmisii zároveň obsahuje viacero ustanovení, ktoré v súčasnosti už nie sú nevyhnutné k regulácii vysielania, nie sú transpozíciou žiadnej európskej smernice, po spojení verejnoprávnych vysielateľov predstavujú nedovolené obmedzenie hospodárskej súťaže a zásah do rovnakého postavenia na trhu vysielania a reálne predstavujú prekážku jeho rozvoja. Žiadame v prípade otvorenia tohto zákona vládnym návrhom zákona, aby ministerstvo odstránilo tieto nedostatky, na ktoré upozorňujeme už od rok 2010. 
 	Z 	N 	Predkladaný návrh zákona nie je v rozpore so žiadnym z uvedených strategických dokumentov schválených vládou SR. Nemožno súhlasiť s tvrdením, že „návrh zákona neobsahuje žiaden nástroj na zabezpečenie podpory slovenskej hudobnej produkcie“. Ako už bolo uvedené, návrh zákona sa zameriava práve na podporu slovenskej hudobnej tvorby, najmä na podporu autorov a výkonných umelcov pôsobiacich na Slovensku tak, že zlepšuje prístup poslucháčskej verejnosti k slovenskej hudbe. Systém zavedenia minimálnych kvót hranosti domácej hudobnej produkcie v rozhlasovom vysielaní je štandardným nástrojom na podporu domáceho hudobného priemyslu vo viacerých európskych krajinách.  	
CIF 	1. K zavedeniu povinných kvót pre slovenské hudobné diala v rozhlasovej programovej službe a jeho nesúladu s Ústavou SR 
Rozhlasové vysielanie na Slovensku predstavuje jeden zo spôsobov napĺňania slobody prejavu a práva slobodne vyhľadávať, prijímať a rozširovať idey a informácie (čl. 26 ods. 1 a 2 Ústavy SR). V súlade s čl. 26 ods. 4 Ústavy SR je možné obmedziť slobodu prejavu, ako aj práva vyhľadávať a šíriť informácie výlučne zákonom, a to len vtedy, ak ide o opatrenia v demokratickej spoločnosti nevyhnutné na ochranu práv a slobôd iných, bezpečnosť štátu, verejného poriadku, ochranu verejného zdravia a mravnosti. Je evidentné, že ustanovenie povinnej kvóty slovenskej hudby pre subjekty, ktoré nie sú verejnoprávnymi inštitúciami, nie sú opatrením nevyhnutným na ochranu práv a slobôd iných, bezpečnosti štátu, verejného poriadku, ochranu verejného zdravia a mravnosti. Prirodzene preto ani návrh zákona ani dôvodová správa neupravuje žiaden z týchto možných dôvodov obmedzenia slobody prejavu, a teda nie je zrejmé, na základe čoho sa konštatuje súlad s Ústavou Slovenskej republiky. Popri citovanom článku Ústavy SR je návrh zákona v rozpore tiež s čl. 13 ods. 1 písm. a) Ústavy SR, keďže povinnosti možno ukladať len pri zachovaní základných práv a slobôd, ako aj v rozpore s čl. 13 ods. 2, keďže medze základných práv a slobôd možno upraviť len za podmienok ustanovených ústavou. 

Návrh zákona predpokladá zavedenie povinnej kvóty slovenskej hudby, pričom táto kvóta má predstavovať povinnú náležitosť rozhodnutia o udelení licencie na vysielanie. Návrh zákona zároveň priamo právnou fikciou mení už vydané licencie na vysielanie rozhlasovej programovej služby v prechodnom ustanovení zákona o vysielaní a retransmisii, ako aj zákona o digitálnom vysielaní. Zavedenie kvóty sa má vzťahovať aj na vysielateľov, ktorí už získali licencie za určitých podmienok a na určité obdobie. Návrh zákona je v rozpore s princípmi právneho štátu, keďže nerešpektuje princíp legitímnych očakávaní a ukladá vysielateľom také podmienky, na ktoré nemohli pomýšľať, keď o udelenie licencie žiadali. Návrh zákona nerieši povinnosť s ohľadom na licencie pro futuro, ale retroaktívne, keď dochádza k zmene podmienok, za ktorých bola licencia na vysielanie žiadaná a vydaná. Uvedené nie je komfortné ani s princípmi právnej istoty, ani s pravidlami a podmienkami ochrany investícií vrátane zahraničného kapitálu. 
V Slovenskej republike je zavedený duálny systém, keď vedľa seba koexistuje rozhlasové vysielanie verejnoprávneho vysielateľa (Slovenský rozhlas) a vysielanie komerčných rozhlasových staníc. Pokiaľ predkladateľ skutočne považuje vysielanie slovenskej hudby za službu verejnosti, je potrebné, aby to riešil prostredníctvom vysielateľa verejnej služby, ktorý sa na tieto účely zriadil, a nie kvótami pre komerčné subjekty, ktoré sa k takejto verejnej službe nezaviazali. Preto považuje za adekvátne riešiť kvóty slovenskej hudby len v zákone o Rozhlase a televízii Slovenska. Ak to takto predkladateľ nechce alebo nemôže riešiť, je legitímnou otázka, prečo potom existuje verejnoprávne vysielanie, ktoré nedokáže plniť verejnú službu. 

Dovoľujeme si tiež upozorniť na skutočnosť, že argument uvedený v dôvodovej správe – všeobecná časť „Tento systém podpory je štandardným systémom, ktorý je obsiahnutý v legislatíve viacerých štátov, a to nielen európskych.“ je minimálne pravdu skresľujúcim tvrdením, keďže takáto úprava by bola v rozpore s únijným právom, a z hľadiska súladu s Ústavou SR je aj irelevantným tvrdením. 
 	Z 	ČA 	Máme za to, že predkladaný návrh zákona nezasahuje do slobody prejavu a práva slobodne vyhľadávať, prijímať a rozširovať idey a informácie, ktoré sú garantované čl. 26 Ústavy SR. 
Z návrhu zákona boli vypustené ustanovenia upravujúce právnu fikciu, v dôsledku uplatnenia ktorej sa mali meniť už vydané licencie na vysielanie rozhlasovej programovej služby. 
Navrhovaná právna úprava žiadnym spôsobom nepopiera existenciu duálneho systému vysielania v Slovenskej republiky. Navyše systém zavedenia minimálnych kvót domácej hudobnej produkcie v rozhlasovom vysielaní verejnoprávnych a aj komerčných vysielateľov je štandardným nástrojom na podporu hudobného priemyslu vo viacerých európskych krajinách. 	
CIF 	2. K úprave titulkov pre osoby so sluchovým postihnutím v televíznej programovej službe a návrhu vyhlášky Ministerstva kultúry Slovenskej republiky o titulkoch pre osoby so sluchovým postihnutím 
Návrh zákona má ambíciu precizovať právnu úpravu multimodálneho prístupu k televíznej programovej službe, a to konkrétne definovaním titulkov pre osoby so sluchovým postihnutím, ktorých požiadavky uvádza v návrhu vyhlášky, ktorá je súčasťou materiálu predloženého do medzirezortného pripomienkového konania. Vysielateľ s licenciou je povinný zabezpečiť, aby vo vysielaní každej televíznej programovej služby, ktorú vysiela digitálne, bolo najmenej 10 % všetkých vysielaných programov sprevádzaných titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím, alebo tlmočených do posunkovej reči nepočujúcich alebo v posunkovej reči nepočujúcich. Predkladateľ deklaruje uvedenou povinnosťou transponovanie čl. 7 smernice o audiovizuálnych mediálnych službách, ktorý znie „Členské štáty nabádajú poskytovateľov mediálnych služieb, na ktorých sa vzťahuje ich právomoc, na to, aby sa ich služby postupne sprístupňovali osobám so zrakovým alebo sluchovým postihnutím.“ 
Ustanovenie smernice nevyžaduje od členského štátu ustanoviť povinnosť, môže využiť akýkoľvek nástroj mediálnej politiky, ktorým dosiahne účel smernice. Transpozícia smernice je však v návrhu zákona postavená na direktívnom určení kvót programov, ktoré majú mať úpravu multimodálneho prístupu, a nie na vytváraní podmienok pre vysielateľov, ktoré by umožňovali zlepšovať zavádzanie takéhoto prístupu. Vysielatelia s licenciou majú záujem na zabezpečovaní multimodálneho prístupu. Realizácia multimodálneho prístupu k programom však musí byť postavená na primeraných a uskutočniteľných požiadavkách. Zásadne preto trváme na úprave vyhlášky spôsobom, ktorý sa v praxi dá realizovať tak, aby neznevýhodňoval slovenských vysielateľov oproti iným krajinám (napr. ČR). Taktiež aby vyhláška nebola urobená na mieru pre jeden konkrétny spôsob titulkovania, čím by sa mali stať televízie závislé na jednom konkrétnom dodávateľovi takéhoto spôsobu titulkovania. Uvádzame najmä, že uvedená povinnosť má charakter služby vo verejnom záujme a nastavenie presnej formy spracovania titulkov má dopad na náklady, ale aj časový harmonogram spracovania a prípravy programov do vysielania. V tomto kontexte uvádzame, že pokiaľ chce ministerstvo sprísňovať podmienky poskytovania služieb televízneho vysielania takouto formou, tak požiadavku čl. 7 smernice o audiovizuálnych mediálnych službách by malo ministerstvo zohľadniť zabezpečením automatickej formy podpory pre vysielateľov s licenciou na zabezpečenie úpravy multimodálneho prístupu. 
 	Z 	N 	Povinnosť vysielateľov zabezpečiť multimodálny prístup nie je novou povinnosťou. Článok 7 smernice o audiovizuálnych mediálnych službách ponecháva na členských štátoch, akým spôsobom budú nabádať vysielateľov, aby sprístupňovali svoje programy osobám so zdravotným postihnutím a podľa čl. 4 smernice o audiovizuálnych mediálnych službách majú členské štáty naďalej možnosť požadovať od poskytovateľov mediálnych služieb, na ktorých sa vzťahuje ich právomoc, aby dodržiavali podrobnejšie alebo prísnejšie pravidlá v oblastiach koordinovaných touto smernicou za predpokladu, že tieto pravidlá sú v súlade s právom Únie. V podmienkach Slovenskej republiky sa zvolený prístup - stanovenie kvót programov s multimodálnym prístupom javí byť najvhodnejší. Návrh zákona však žiadnym spôsobom nemení stanovené kvóty, ale vzhľadom na ťažkosti spôsobované rozdielnymi prístupmi vysielateľov k plneniu tejto zákonnej povinnosti zavádza nový pojem „titulky pre osoby so sluchovým postihnutím". Špecifikácia požiadaviek na titulky pre osoby so sluchovým postihnutím má predovšetkým za cieľ uľahčiť prístup osobám so sluchovým postihnutím k vysielaným programom. Požiadavky na titulky pre osoby so sluchovým postihnutím boli vytvorené na pracovnej skupine aj v spolupráci so zástupcami vysielateľov. 	
CIF 	3. K úprave novým povinnostiam distributéra audiovizuálneho diela 
Návrh zákona zavádza povinnosť pre distributéra audiovizuálneho diela, ktorý verejne rozširuje slovenské audiovizuálne dielo alebo audiovizuálne dielo v slovenskej pôvodnej jazykovej úprave, zabezpečiť pre toto audiovizuálne dielo aj úpravu titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím a hlasovým komentovaním pre nevidiacich. Navrhujeme upraviť túto povinnosť tak, aby zohľadnila prax a práva výrobcu audiovizuálneho diela, ktorý zabezpečuje výrobu titulkov k slovenskému audiovizuálnemu dielu alebo audiovizuálnemu dielu v slovenskej pôvodnej jazykovej úprave. Zároveň uvádzame, že rovnako ako v prípade televíznych vysielateľov v prípadoch, keď chce štát zabezpečovať plnenie úloh vo verejnom záujme, mal by to reflektovať pozitívnym nástrojom, a to zabezpečením automatickej formy podpory pre výrobcov audiovizuálnych diel na zabezpečenie úpravy multimodálneho prístupu.  	Z 	N 	Nová povinnosť pre distributérov audiovizuálnych diel, ktorí verejne rozširujú slovenské audiovizuálne dielo alebo audiovizuálne dielo v slovenskej pôvodnej jazykovej úprave, zabezpečiť pre toto dielo úpravu titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím a hlasovým komentovaním pre nevidiacich sa zavádza z dôvodu uľahčiť prístup osôb so sluchovým postihnutím a nevidiacich k týmto audiovizuálnym dielam. Pokiaľ výrobca audiovizuálneho diela chce toto dielo distribuovať, je v jeho záujme, aby toto audiovizuálne dielo vyrobil aj s titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím a hlasovým komentovaním pre nevidiacich. Avšak, keďže práve distributér je ten, kto rozširuje audiovizuálne diela verejnosti, je aj táto nová povinnosť zabezpečiť pre audiovizuálne dielo aj úpravu titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím viazaná na jeho osobu. 
 	
CIF 	Čl. I 1 až 4 bod 
V čl. I sa vypúšťajú body 1 až 4. 
Ostatné body sa primerane prečíslujú. 
Legislatívno-technická úprava súvisiaca s návrhom vypustiť z návrhu zákona zavedenie povinnej kvóty slovenskej hudby. 
 	Z 	N 	Pripomienka je v rozpore s účelom návrhu zákona. 	
CIF 	Čl. I 12. bod 
V čl. I sa vypúšťa pôvodný bod 12. 
Ostatné body sa primerane prečíslujú. 
Legislatívno-technická úprava súvisiaca s návrhom vypustiť z návrhu zákona zavedenie povinnej kvóty slovenskej hudby. 
 	Z 	N 	Pripomienka je v rozpore s účelom návrhu zákona. 	
CIF 	Čl. I 13. bod 
V čl. I sa vypúšťa pôvodný bod 13. 
Ostatné body sa primerane prečíslujú. 
Navrhuje sa vpustiť celý bod 13 bez náhrady na základe rozporu navrhovanej úpravy s Ústavou Slovenskej republiky. 
Zároveň poukazujeme na skutočnosť, že nie je pravdou deklarovaná kvóta slovenských hudobných diel, keďže sa počíta len z 18hodín, skutočná kvóta je teda vyššia. Tiež uvádzame, že časové opony sú nástrojom ochrany spotrebiteľov, akákoľvek časová opona pokiaľ nejde o ochranu najmä maloletých spotrebiteľov nie je na mieste a je nadbytočnou a nevhodnou reguláciou, ktorá nad rámec nevyhnutnosti obmedzuje subjekty vykonávajúce danú činnosť. 
Predkladateľovi dávame tiež do pozornosti, že zrejme pri väčšine slovenských hudobných diel je vylúčené realizovať informačnú povinnosť podľa § 28c ods. 1 a ide o nesplniteľnú povinnosť. V tejto súvislosti uvádzame, že každá zákonom určená povinnosť musí byť primeraná a a mala by sa dať splniť pre všetky dané prípady nielen pre väčšinu, nieto pre menšinu ako je tomu v tomto prípade. Navyše vysielateľ nemá žiadne oprávnenie ani možnosti skúmať informácie o trvalom pobyte, prípadne občianstve a tieto ďalej šíriť bez osobitného písomného súhlasu dotknutej osoby, čo sa nedá chápať ako primeraná povinnosť. 
Predkladateľ sa tiež nevysporiadal vzhľadom na definíciu slovenského hudobného diela s tým, či sa zaň považujú len diela vzniknuté od 1.1.1993 alebo nie. Tiež s tým, na základe čoho určil takéto kritérium. 

 	Z 	N 	Pripomienka je v rozpore s účelom navrhovanej právnej úpravy. Máme za to, že navrhovaná právna úprava nie je v rozpore s Ústavou SR, neobmedzuje šírenie informácii a nezasahuje do práva na slobodu prejavu. Nemožno súhlasiť ani s tvrdením uvedeným v pripomienke, že „deklarovaná kvóta slovenských hudobných diel sa počíta len z 18 hodín, keďže v zmysle navrhovaného znenia § 28b ods. 2 „na účely výpočtu podielu podľa odseku 1 sa časom vysielania hudobných diel za kalendárny mesiac rozumie celkový čas vyhradený vysielaniu hudobných diel vo vysielaní rozhlasovej programovej služby za kalendárny mesiac. 
Nepredpokladá sa, že realizácia informačnej povinnosti poľa § 28c bude spôsobovať aplikačné problémy. 
 	
CIF 	Čl. I Nový bod 
V čl. I sa vkladá nový bod x, ktorý znie: 
„x. V § 35 sa vypúšťa odsek 8. Doterajší odsek 9 sa označuje ako odsek 8. 
Navrhuje sa odstrániť nadbytočná regulácia rozhlasového vysielania označovania dlhšieho reklamné oznámenia, ktorá je nedôvodná. Táto úprava je prísnejšia ako úprava reklamy pre televízne vysielanie, ktoré je regulované smernicou o audiovizuálnych mediálnych službách, a to napriek tomu, že táto regulácia nie je vyžadovaná ani európskym právom, ani trhom. Zároveň je potrebné uviesť, že pôvodný význam tohto inštitútu tzv. „rozhlasového telenákupu“ sa v praxi vôbec nepoužíva a uvedené ustanovenie sa nevhodne aplikuje na nedôvodné obmedzovanie rozhlasového vysielania reklamy. 	Z 	N 	Pripomienka je nad rámec návrhu zákona. 	
CIF 	Čl. I Nový bod 
V čl. I sa vkladá nový bod y, ktorý znie: 
„y. § 38 sa dopĺňa odsekom 6, ktorý znie: 
„(6) Ustanovenie odseku 2 sa nevzťahuje na rozhlasovú programovú službu. Ak je čiastočne alebo ako celok sponzorovaný program rozhlasovej programovej služby, jeho ucelená časť, séria programov rozhlasovej programovej služby, vysielateľ rozhlasovej programovej služby ich musí na ich začiatku alebo na ich konci zreteľne označiť názvom, obchodným menom, menom a priezviskom alebo logom sponzora alebo odkazom na výrobok, službu, ochrannú známku, webové sídlo alebo niektorú z aktivít sponzora; ak vysielateľ takto označí program, nemusí už označiť ucelenú časť tohto programu a ak takto označí ucelenú časť programu, nemusí už označiť program ako celok.“. 
Navrhuje sa odstrániť nadbytočná regulácia rozhlasového vysielania spozorovaných programov, a to pri zachovaní povinnosti označovania sponzorovaného programu. Rozhlasové vysielania je z hľadiska výrazových prostriedkov vo svojej podstate obmedzené len na zvukové prostriedky, čo predstavuje pri rovnakej právnej úprave s televíznym vysielaním horšie podmienky komunikácie. Pre vysielateľov rozhlasovej programovej služby sa teda navrhuje odstrániť nedôvodne prísnejšia právna úprava obmedzenia znenia sponzorského odkazu. 
 	Z 	N 	Pripomienka je nad rámec návrhu zákona.  	
CIF 	Čl. I Nový bod 
V čl. I sa vkladá nový bod z, ktorý znie: 
„z. § 42 až § 44 vrátane nadpisu nad § 42 sa vypúšťajú. “ 
Navrhuje sa odstrániť nedôvodné obmedzovanie trhu vysielania a odstránenie diskriminačného postavenia na trhu vysielania oproti Rozhlasu a televízii Slovenska. 	Z 	N 	Pripomienka je nad rámec navrhovanej právnej úpravy.  	
CIF 	Čl. I Body 16. až 21 
V čl. I sa vypúšťajú pôvodné body 16 až 21. 
Ostatné body sa primerane prečíslujú. 
Legislatívno-technická úprava súvisiaca s návrhom vypustiť z návrhu zákona zavedenie povinnej kvóty slovenskej hudby. 
 	Z 	ČA 	Z čl. I návrhu zákona boli vypustené body 16 a 17, z dôvodu zapracovania pripomienky Generálnej prokuratúry.  	
CIF 	Čl. I Bod 22 
V čl. I pôvodný bod 22 znie: 
Za § 76df sa vkladá § 76dg, ktorý znie: 
„ § 76dg 
Prechodné ustanovenie k úpravám účinným od 20. mája 2016 
Ustanovenie § 39 ods. 7 a § 39a ods. 7 v znení účinnom od 20. mája 2016 sa vzťahujú iba na programy vyrobené od 20. mája 2016.“. 
Legislatívno-technická úprava súvisiaca s návrhom vypustiť z návrhu zákona zavedenie povinnej kvóty slovenskej hudby. 
 	Z 	N 	Pripomienka je v rozpore s účelom navrhovanej právnej úpravy.  	
CIF 	Čl. III Bod 2 až 4 
V čl. III sa vypúšťajú body 2 až 4. 
Legislatívno-technická úprava súvisiaca s návrhom vypustiť z návrhu zákona zavedenie povinnej kvóty slovenskej hudby. 	Z 	A 	Ustanovenia bodov 2 až 4 boli z čl. III vypustené z dôvodu zapracovania pripomienky Generálnej prokuratúry.  	
CIF 	Čl. IV Nový bod 
V čl. IV sa pred pôvodný bod 1 vkladá nový bod x, ktorý znie: 
„x. V § 2 odsek 6 znie: „(6) Distributér audiovizuálneho diela je osoba, ktorá verejne rozširuje rozmnoženiny audiovizuálneho diela formou prevodu vlastníckeho práva, odplatne verejne rozširuje rozmnoženiny audiovizuálneho diela inou formou alebo audiovizuálne dielo odplatne sprístupňuje verejnosti; distributérom audiovizuálneho diela nie je osoba, ktorá verejne rozširuje rozmnoženiny audiovizuálneho diela výlučne formou prevodu vlastníckeho práva 
na konečného spotrebiteľa, prevádzkovateľ mediatéky ani osoba, ktorá sprístupňuje audiovizuálne dielo prostredníctvom audiovizuálnej 
mediálnej služby na požiadanie. 8)“.“. 
Vylučuje sa z definície distributéra (distribúcie) v súlade s návrhom nového autorského zákona bezodplatné rozširovanie digitálnych rozmnoženín inak ako na nosiči (napr. formou downloadingu). V negatívnom vymedzení sa dopĺňa pre odstránenie pochybností prevádzkovateľ mediatéky, ktorý rozširuje rozmnoženiny nájmom, nemá sa však považovať za distributéra. 
 	Z 	ČA 	V súlade s terminológiou upravenou návrhom nového autorského zákona sa „rozširovanie digitálnych rozmnoženín inak ako na nosiči (napr. formou downloadingu)“ považuje za sprístupňovanie verejnosti. Nakoľko v zmysle zákona č. 40/2015 Z. z. o audiovízii a o zmene a doplnení niektorých zákonov je distributérom audiovizuálne diela okrem osoby, ktorá verejne rozširuje rozmnoženiny audiovizuálneho diela, iba osoba ktorá audiovizuálne dielo odplatne sprístupňuje verejnosti, je zrejmé, že už z platného znenia zákona o audiovízii je z definície distributéra vylúčená osoba, ktorá bezodplatne sprístupňuje digitálne rozmnoženiny inak ako na nosiči. 
Do negatívneho vymedzenia distributéra bol v zmysle pripomienky doplnený aj prevádzkovateľ mediatéky. 
 	
CIF 	Čl. IV Nový bod 
V čl. IV sa pred pôvodný bod 1 vkladá nový bod y, ktorý znie: 
„y. V § 2 odsek 7 znie: „(7) Distributér multimediálneho diela je osoba, ktorá verejne rozširuje rozmnoženiny multimediálneho diela formou prevodu vlastníckeho práva, odplatne verejne rozširuje rozmnoženiny multimediálneho diela inou formou alebo multimediálne dielo odplatne sprístupňuje verejnosti; distributérom multimediálneho diela nie je osoba, ktorá verejne rozširuje rozmnoženiny multimediálneho diela formou prevodu vlastníckeho práva na konečného spotrebiteľa, prevádzkovateľ mediatéky ani prevádzkovateľ počítačovej herne.“.“. 
Vylučuje sa z definície distributéra (distribúcie) v súlade s návrhom nového autorského zákona bezodplatné rozširovanie digitálnych rozmnoženín inak ako na nosiči (napr. formou downloadingu). V negatívnom vymedzení sa dopĺňa pre odstránenie pochybností prevádzkovateľ mediatéky, ktorý rozširuje rozmnoženiny nájmom, ako aj prevádzkovateľ počítačovej herne, ktorý môže sprístupňovať počítačové hry odplatne, nemajú sa však považovať za distributéra. 
 	Z 	ČA 	V súlade s terminológiou upravenou návrhom nového autorského zákona sa „rozširovanie digitálnych rozmnoženín inak ako na nosiči (napr. formou downloadingu)“ považuje za sprístupňovanie verejnosti. Nakoľko v zmysle zákona č. 40/2015 Z. z. o audiovízii a o zmene a doplnení niektorých zákonov je distributérom multimediálneho diela okrem osoby, ktorá verejne rozširuje rozmnoženiny multimediálneho diela, iba osoba ktorá multimediálne dielo odplatne sprístupňuje verejnosti, je zrejmé, že už z platného znenia zákona o audiovízii je z definície distributéra vylúčená osoba, ktorá bezodplatne sprístupňuje digitálne rozmnoženiny inak ako na nosiči. 
Do negatívneho vymedzenia distributéra bol v zmysle pripomienky doplnený aj prevádzkovateľ meditéky. 
 	
CIF 	Čl. IV Nový bod 
V čl. IV sa pred pôvodný bod 1 vkladá nový bod z, ktorý znie: 
„z. V § 2 odsek 8 znie: „(8) Distributér zvukového záznamu umeleckého výkonu je osoba, ktorá verejne rozširuje rozmnoženiny zvukového záznamu umeleckého výkonu formou prevodu vlastníckeho práva, odplatne verejne rozširuje rozmnoženiny zvukového záznamu umeleckého výkonu inou formou alebo zvukový záznam umeleckého výkonu odplatne sprístupňuje verejnosti; distributérom zvukového záznamu umeleckého výkonu nie je prevádzkovateľ mediatéky ani osoba, ktorá verejne rozširuje rozmnoženiny zvukového záznamu umeleckého výkonu formou prevodu vlastníckeho práva na konečného spotrebiteľa.“.“. 
Vylučuje sa z definície distributéra (distribúcie) v súlade s návrhom nového autorského zákona bezodplatné rozširovanie digitálnych rozmnoženín inak ako na nosiči (napr. formou downloadingu). V negatívnom vymedzení sa dopĺňa pre odstránenie pochybností prevádzkovateľ mediatéky, ktorý rozširuje rozmnoženiny nájmom, nemá sa však považovať za distributéra. 
 	Z 	ČA 	V súlade s terminológiou upravenou návrhom nového autorského zákona sa „rozširovanie digitálnych rozmnoženín inak ako na nosiči (napr. formou downloadingu)“ považuje za sprístupňovanie verejnosti. Nakoľko v zmysle zákona č. 40/2015 Z. z. o audiovízii a o zmene a doplnení niektorých zákonov je distributérom zvukového záznamu umeleckého výkonu okrem osoby, ktorá verejne rozširuje rozmnoženiny zvukového záznamu umeleckého výkonu, iba osoba ktorá zvukový záznam umeleckého výkonu odplatne sprístupňuje verejnosti, je zrejmé, že už z platného znenia zákona o audiovízii je z definície distributéra vylúčená osoba, ktorá bezodplatne sprístupňuje digitálne rozmnoženiny inak ako na nosiči. 
Do negatívneho vymedzenia distributéra bol v zmysle pripomienky doplnený aj prevádzkovateľ mediatéky. 
 	
CIF 	Čl. IV Bod 1 
V Čl. IV pôvodný bod 1 znie: 
„1. V § 2 ods. 14 sa slová „alebo skryté titulky“ nahrádzajú čiarkou a slovami „skryté titulky alebo titulky pre osoby so sluchovým postihnutím9a)“. 
Titulky pre osoby so sluchovým postihnutím nenahrádzajú pri distribúcií audiovizuálneho diela skryté titulky. V praxi totiž môže ísť aj o iné napr. cudzojazyčné skryté titulky na DVD, kde nejde o otvorené titulky ako pri audiovizuálnom predstavení, ale o skryté titulky, ktoré si používateľ DVD môže vyvolať. 	Z 	A 	Návrh zákona upravený v zmysle pripomienky.  	
CIF 	Čl. IV Bod 5 
V Čl. IV bod 5 znie: 
„5. „§ 15 sa dopĺňa odsekom 5, ktorý znie: 
„(5) Distributér audiovizuálneho diela, ktorý verejne rozširuje audiovizuálne dielo, ktoré je slovenským audiovizuálnym dielom alebo audiovizuálnym dielom v slovenskej pôvodnej jazykovej úprave a ku ktorému výrobca audiovizuálneho diela zabezpečil aj úpravu titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím9a) alebo hlasovým komentovaním pre nevidiacich, zabezpečí distribúciu takéhoto diela spolu s touto úpravou titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím9a) alebo týmto hlasovým komentovaním pre nevidiacich.“. 
Navrhuje sa úprava povinnosti distributéra slovenského audiovizuálneho diela alebo audiovizuálneho diela v slovenskej pôvodnej jazykovej úprave zabezpečiť úpravu titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím alebo hlasové komentovaním pre nevidiacich v prípadoch, kedy uvedené zabezpečil výrobca takéhoto diela. Nie je zrejmé, prečo by mala byť uvedená povinnosť zavedená distributérom audiovizuálnych diel, keďže titulkovanie slovenských audiovizuálnych diel zabezpečuje obvykle na území Slovenska jeho výrobca. Navrhujeme aby predmetná povinnosť bola pre distributéra naviazaná len na prípad, pokiaľ výrobca takýto multimodálny prístup k slovenskému audiovizuálnemu dielu alebo dielu v slovenskej pôvodnej jazykovej úprave zabezpečil.  	Z 	N 	Pripomienka je v rozpore s účelom návrhu zákona. Cieľom návrhu zákona je uľahčiť prístup osobám so sluchovým postihnutím a osobám so zrakovým postihnutím k distribuovaným slovenským audiovizuálnym dielam a audiovizuálnym dielam v slovenskej pôvodnej jazykovej úprave. V prípade akceptovania pripomienky by mali osoby so sluchovým postihnutím a osoby so zrakovým postihnutím zabezpečený prístup len k tým slovenským audiovizuálnym dielam a audiovizuálnym dielam v slovenskej pôvodnej jazykovej úprave, ku ktorým výrobca zabezpečil úpravu titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím a hlasovým komentovaním pre nevidiacich, pričom však povinnosť výrobcu zabezpečiť takúto úpravu v zákone absentuje. Pokiaľ výrobca audiovizuálneho diela chce toto dielo distribuovať, je v jeho záujme, aby toto audiovizuálne dielo vyrobil aj s titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím a hlasovým komentovaním pre nevidiacich. Avšak, keďže práve distributér je ten, kto rozširuje audiovizuálne diela verejnosti, je aj táto nová povinnosť zabezpečiť pre audiovizuálne dielo aj úpravu titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím viazaná na jeho osobu. 	
CIF 	K vyhláške  
V § 2 návrhu vyhlášky sa vypúšťa písmeno d). Doterajšie písm. e) sa označuje ako písm. d). 
Navrhuje sa vypustiť prakticky nesplniteľná požiadavka. 	Z 	ČA 	Ustanovenie § 2 písm. d) síce nebolo z návrhu vyhlášky vypustené, ale jeho znenie bolo upravené tak, že čas zobrazenia titulku má byť taký, aby umožňoval jeho čitateľnosť. Návrh vyhlášky teda nebude ustanovovať presný čas zobrazenia titulku.  	
CIF 	K vyhláške 
V § 3 návrhu vyhlášky sa vypúšťa odsek 1. Doterajšie odseky 2 až 7 sa označujú ako odseky 1 až 6. 
Navrhuje sa vypustiť neprimerane náročná resp. aj nesplniteľná požiadavka farebného rozlišovania titulkov pri viacerých postavách v nadväznosti na požiadavku uvedenú v § 2 písm. e) návrhu vyhlášky. Zároveň v prípadoch možnej realizácie ide o výraznú komplikáciu pri príprave titulkov z hľadiska času. 	Z 	N 	Nesúhlasíme s tvrdením, že požiadavka farebného rozlišovania titulkov pri viacerých postavách je neprimerane náročná, resp. nesplniteľná. Úpravu titulkov si vyžadujú aj ostatné ustanovenia § 3 návrhu vyhlášky, a preto nie je zrejmé, prečo by práve farebné rozlíšenie malo spôsobovať neprimeranú náročnosť. Z hľadiska porozumenia obsahu programu a pre ľahšiu orientáciu v samotnej dejovej línii, je pre osoby so sluchovým postihnutím žiaduce, aby mohli iným vnemom rozpoznať prejav tej ktorej postavy.  	
CIF 	K vyhláške 
V § 5 ods. 2 sa vypúšťajú slová „§2 písm. d)“. 
Legislatívno-technická úprava súvisiaca s návrhom vypustiť §2 písm. d) návrhu vyhlášky. 	Z 	N 	Ustanovenie § 2 písm. d) sa z návrhu vyhlášky nevypúšťa, zmenilo sa iba jeho znenie.  	
CIF 	K čl. I – nové body k umiestňovaniu produktov 
V čl. I sa za bod 14. vkladajú nové body 15. a 16., ktoré znejú: 

„15. V § 39a ods. 4 sa na konci dopĺňajú slová „televíznej programovej služby a v programoch alebo ucelených častiach programov rozhlasovej programovej služby“. 

16. V § 39a ods. 5 písm. d) sa slová „ako aj pri pokračovaní programu po prerušení mediálnou komerčnou komunikáciou.“ nahrádzajú slovami „v televíznom vysielaní aj pri pokračovaní programu po prerušení mediálnou komerčnou komunikáciou; ak sa umiestňuje produkt v ucelenej časti programu rozhlasovej programovej služby, postačí, ak sa označí na začiatku a na konci táto ucelená časť programu.“.“. 

Doterajšie body sa primerane prečíslujú. 

Odôvodnenie: 
Pravidlá pre umiestňovanie produktov sa harmonizujú príslušnou smernicou len pre televízne vysielanie a audiovizuálne mediálne služby na požiadanie. Je preto nedôvodné a neúčelné, aby dané pravidlá platili rovnako prísne pre rozhlasové vysielanie. Zjednodušenie pravidiel pre rozhlasové vysielanie je nevyhnutné s ohľadom na veľkosť tuzemského reklamného trhu, a to v kontexte podielu rozhlasového vysielania na tomto trhu, ktorý je dlhodobo v porovnaní s inými typmi médií najnižší. 
 	Z 	N 	Pripomienka je nad rámec navrhovanej právnej úpravy.  	
CIF 	K Čl. I, vkladá sa nový bod: 
V čl. I sa vkladá nový bod v, ktorý znie: „v. V § 31a odsek 10 sa na konci dopĺňa veta, ktorá znie: „Tento zákaz sa nevzťahuje na očkovacie kampane organizované držiteľom rozhodnutia o registrácii lieku alebo zástupcom držiteľa rozhodnutia o registrácii lieku, ak sú povolené ministerstvom zdravotníctva.“ Odôvodnenie: Rovnako ako pri iných nosičoch podľa zákona o reklame by malo byť aj vo vysielaní možné realizovať tzv. očkovacie kampane povolené Ministerstvom zdravotníctva SR. Zaočkovanosť obyvateľstva v ostatných rokoch klesá. Odborníci sa zhodujú, že vplyv na tomto trende majú klamlivé informácie šírené prostredníctvom siete internet, ktoré znižujú dôveru verejnosti v očkovanie. Umožnenie očkovacích kampaní vo vysielaní má potenciál zastaviť tento nepriaznivý trend, ktorý môže mať výhľadovo negatívny dopad na zdravotný stav populácie ako aj verejné financie. Je potrebné komunikovať širokej verejnosti vedecky relevantné informácie, ktoré môžu byť podkladom pre rozhodnutie ohľadne očkovania. Rovnako možno poukázať na diskrimináciu vysielateľov oproti iným formám šírenia reklamy, ktorá však nie je rozumne zdôvodniteľná. V súlade s bodom 44 recitálu smernice 2001/83/ES ktorým sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch ide o transpozíciu čl. 88 ods. 4 v rámci televízneho vysielania.  	Z 	N 	Pripomienka je nad rámec návrhu zákona.  	
ANRTS 	Všeobecne k materiálu 1 
Návrh zákona ako celok nie je pripravený v súlade s doteraz prijatými a schválenými politikami Slovenskej republiky na podporu kreatívneho priemyslu, a to konkrétne s dokumentmi: 
a) Východiská koncepcie na podporu kultúrneho a kreatívneho priemyslu v Slovenskej republike, materiál vzatý na vedomie vládou SR 14.12.2011, 
b) Východiská stratégie rozvoja kreatívneho priemyslu v Slovenskej republike schválený uznesením vlády SR č. 223/2014 na rokovaní 14.5.2014, 
c) Stratégia rozvoja kreatívneho priemyslu v Slovenskej republike schválená uznesením vlády SR č. 32/2015 na rokovaní 21.1.2015. 

Okrem iného nástroje na podporu kreatívneho priemyslu tak, ako ich uvádzajú aj vyššie uvedené dokumenty, a to súlade s medzinárodnými, ale aj slovenskými skúsenosťami, musia vychádzať z pozitívneho prístupu, vytvárania pozitívnych symbióz, odstránenia nevhodnej regulácie a zmiernenia rozsahu nadbytočnej a neefektívnej regulácie. V opačnom prípade nemajú za následok podporu rozvoja kreatívneho priemyslu, ale jeho devalváciu až likvidáciu. 

Návrh zákona je príkladom nesprávneho nástroja na podporu rozvoja kreatívneho priemyslu. 

Návrh zákona neobsahuje žiaden nástroj na zabezpečenie podpory slovenskej hudobnej produkcie, návrh zákona ale obsahuje nástroj na obmedzenie rozhlasového vysielania, a to šíreného tak analógovo, ako aj digitálne. ANRTS zdôrazňuje, že vysielanie slovenských hudobných diel v rozhlasovom vysielaní nerozhoduje o záujme poslucháčov o takýto typ hudobnej produkcie. Kritériom poslucháčov je kvalitná hudba schopná vyjadriť ich rozpoloženie a reflektovať súčasnú bodu a jej hodnoty. Vkus poslucháčov nie je možné definovať prostredníctvom zmeny zákona. Ak nebude slovenská hudobná produkcia zodpovedať vkusu poslucháčov rádií, títo sa presunú tam, kde bude dostupná hudba, o ktorú majú záujem. V tomto zmysle je určite zásadným podiel internetu resp. iných kanálov, prostredníctvom ktorých je dostupná hudba. Zmena zákona teda môže znamenať výlučne zníženie počtu poslucháčov rádií (z dôvodu neatraktívneho obsahu), bez toho aby bola akokoľvek podporená slovenská kultúra. 

ANRTS zdôrazňuje, že vláda Slovenskej republiky sa v programovom vyhlásení prihlásila k princípom hospodárskej prosperity Slovenska a trvalo udržateľnému hospodárskemu rastu. Za účelom dosiahnutia uvedeného je potrebné udržať stabilitu, priaznivé podnikateľské prostredie a rast konkurencieschopnosti. ANRTS pripomína, že rozhlasový vysielatelia sú dlhodobo v ekonomicky zložitej situácii. Badáme kontinuálny prepad príjmov z reklamy a značný tlak na odliv poslucháčov smerom k tzv. novým médiám. V tejto situácii zavedenie novej regulácie je jednoznačne zhoršením podnikateľského prostredia a administratívnym zásahom, ktorý poškodzuje konkurencieschopnosť rozhlasových vysielateľov. 

Zdôrazňujeme, že v konečnom dôsledku nebude zavedenie minimálneho podielu slovenskej hudby v rádiách ani prínosom pre samotnú slovenskú hudbu. Z prieskumov vysielateľov je zrejmé, že nie celá produkcia slovenskej hudobnej scény dosahuje kvality, ktorá by dokázala osloviť dostatočné množstvo poslucháčov. Slovenská hudba je teraz v rádiách umiestňovaná z dôrazom na kvalitu a potenciál počúvanosti. Zavedenie kvót bude znamenať zníženie tlaku na kvalitu produkovanej hudby, nakoľko na základe administratívneho opatrenia bude garantovaný určitý priestor v programoch rozhlasových vysielateľov. Zaradenie slovenskej hudby do vysielania teda nebude viac závislé od ponúknutej kvality ale od naplnenia zákonom vymedzenej kvóty. Dokonca môže nastať paradoxná situácia, že v slovenských rádiách bude viac slovenskej hudby avšak pre menej poslucháčov. 

Návrh zákona je (bez akýchkoľvek analýz prezentujúcich pozitívny dopad) direktívne postavený na deklarovanej podpore časti kreatívneho priemyslu na úkor inej časti kreatívneho priemyslu. Návrh zákona zavádza ďalšiu nadbytočnú a nevhodnú reguláciu, ktorá navyše poškodzuje konkrétnu službu rozhlasového vysielania. Poškodzovaní sú aj poslucháči (spotrebitelia), ktorým návrh zákona vnucuje konkrétny obsah rozhlasového vysielania v súkromných médiách. Predpoklad pozitívneho fungovania a dopadu určenia povinných kvót opomína akékoľvek ratio toho, čo návrh zákona obsahuje. 

Návrhu zákona nepredchádzala žiadna verejná ani odborná konzultácia alebo diskusia, na ktorej by bolo možné poukázať práve na nevhodnosť takéhoto návrhu. Respektíve, ak sa ministerstvo kultúry rozhodlo nesystémovo venovať konkrétne hudobnému priemyslu pred tým, ako má pripraviť koncepčný materiál Akčný plán realizácie Stratégie rozvoja kreatívneho priemyslu v Slovenskej republike (má byť predložený na rokovanie vlády do 30. júna 2015), tak rozhodne malo takýto nesystémový krok konzultovať so všetkými dotknutými subjektmi. 

Na základe uvedeného navrhujeme stiahnutie návrhu zákona ako celku alebo časti týkajúce sa zavedenia kvót slovenskej hudby a pripraviť nástroje na podporu slovenskej hudby koncepčne až v rámci prípravy a na základe Akčného plánu. 

 	Z 	N 	Predkladaný návrh zákona nie je v rozpore so žiadnym z uvedených strategických dokumentov schválených vládou SR. Nemožno súhlasiť s tvrdením, že „návrh zákona neobsahuje žiaden nástroj na zabezpečenie podpory slovenskej hudobnej produkcie“. Ako už bolo uvedené, návrh zákona sa zameriava práve na podporu slovenskej hudobnej tvorby, najmä na podporu autorov a výkonných umelcov pôsobiacich na Slovensku tak, že zlepšuje prístup poslucháčskej verejnosti k slovenskej hudbe. Systém zavedenia minimálnych kvót hranosti domácej hudobnej produkcie v rozhlasovom vysielaní je štandardným nástrojom na podporu domáceho hudobného priemyslu vo viacerých európskych krajinách.  	
ANRTS 	Všeobecne k materiálu 2 
Zákon o vysielaní a retransmisii zároveň obsahuje viacero ustanovení, ktoré v súčasnosti už nie sú nevyhnutné k regulácii vysielania, nie sú transpozíciou žiadnej európskej smernice, po spojení verejnoprávnych vysielateľov predstavujú nedovolené obmedzenie hospodárskej súťaže a zásah do rovnakého postavenia na trhu vysielania a reálne predstavujú prekážku jeho rozvoja. Žiadame v prípade otvorenia tohto zákona vládnym návrhom zákona, aby ministerstvo odstránilo tieto nedostatky, na ktoré upozorňujeme už od rok 2010. 	Z 	N 	Pripomienka je nad rámec navrhovanej právnej úpravy. 	
ANRTS 	Všeobecne k k zavedeniu povinných kvót pre slovenské hudobné diela v rozhlasovej programovej službe a jeho nesúladu s Ústavou SR 
Rozhlasové vysielanie na Slovensku predstavuje jeden zo spôsobov napĺňania slobody prejavu a práva slobodne vyhľadávať, prijímať a rozširovať idey a informácie (čl. 26 ods. 1 a 2 Ústavy SR). V súlade s čl. 26 ods. 4 Ústavy SR je možné obmedziť slobodu prejavu, ako aj práva vyhľadávať a šíriť informácie výlučne zákonom, a to len vtedy, ak ide o opatrenia v demokratickej spoločnosti nevyhnutné na ochranu práv a slobôd iných, bezpečnosť štátu, verejného poriadku, ochranu verejného zdravia a mravnosti. Je evidentné, že ustanovenie povinnej kvóty slovenskej hudby pre subjekty, ktoré nie sú verejnoprávnymi inštitúciami, nie sú opatrením nevyhnutným na ochranu práv a slobôd iných, bezpečnosti štátu, verejného poriadku, ochranu verejného zdravia a mravnosti. Prirodzene preto ani návrh zákona ani dôvodová správa neupravuje žiaden z týchto možných dôvodov obmedzenia slobody prejavu, a teda nie je zrejmé, na základe čoho sa konštatuje súlad s Ústavou Slovenskej republiky. Popri citovanom článku Ústavy SR je návrh zákona v rozpore tiež s čl. 13 ods. 1 písm. a) Ústavy SR, keďže povinnosti možno ukladať len pri zachovaní základných práv a slobôd, ako aj v rozpore s čl. 13 ods. 2, keďže medze základných práv a slobôd možno upraviť len za podmienok ustanovených ústavou.  	Z 	N 	Cieľom návrhu zákona je zlepšiť prístup poslucháčskej verejnosti k slovenskej hudbe, podpora slovenských autorov a výkonných umelcov, ako aj slovenskej hudobnej tvorby ako takej. Podpora slovenských hudobných diel vo vysielaní sa navrhuje zákonným stanovením percentuálneho podielu, ktorý budú rozhlasoví vysielatelia povinní vyhradiť týmto dielam, pričom systém kvót vo vysielaní je už v slovenskom právnom poriadku osvedčený, keďže zákon stanovuje napr. podiel programov vo verejnom záujme, podiel európskych diel a diel nezávislých producentov, ktorým sú televízni vysielatelia povinní vyhradiť vysielací čas. Máme za to, že takéto opatrenie nie je v rozpore s Ústavou Slovenskej republiky, žiadnym spôsobom neobmedzuje šírenie informácií a nezasahuje do práva na slobodu prejavu. Jeho cieľom je predovšetkým podpora slovenskej kultúry a tvorby.  	
ANRTS 	Všeobecne k retroaktivite právneho predpisu a k neprípustnému zásahu do existujúcich právnych vzťahov 
Návrh zákona predpokladá zavedenie povinnej kvóty slovenskej hudby, pričom táto kvóta má predstavovať povinnú náležitosť rozhodnutia o udelení licencie na vysielanie. Návrh zákona zároveň priamo právnou fikciou mení už vydané licencie na vysielanie rozhlasovej programovej služby v prechodnom ustanovení zákona o vysielaní a retransmisii, ako aj zákona o digitálnom vysielaní. Zavedenie kvóty sa má vzťahovať aj na vysielateľov, ktorí už získali licencie za určitých podmienok a na určité obdobie. Návrh zákona je v rozpore s princípmi právneho štátu, keďže nerešpektuje princíp legitímnych očakávaní a ukladá vysielateľom také podmienky, na ktoré nemohli pomýšľať, keď o udelenie licencie žiadali. Návrh zákona nerieši povinnosť s ohľadom na licencie pro futuro, ale retroaktívne, keď dochádza k zmene podmienok, za ktorých bola licencia na vysielanie žiadaná a vydaná. Uvedené nie je komfortné ani s princípmi právnej istoty, ani s pravidlami a podmienkami ochrany investícií vrátane zahraničného kapitálu.  	Z 	A 	Z návrhu zákona boli vypustené z čl. I body 16 a 17, z bodu 22 odseky 3 až 5 v § 76dg a z čl. III boli vypustené body 2 až 4. 
 	
ANRTS 	Všeobecne k rozporu návrhu s princípmi duálneho vysielania 
V Slovenskej republike je zavedený duálny systém, keď vedľa seba koexistuje rozhlasové vysielanie verejnoprávneho vysielateľa (Slovenský rozhlas) a vysielanie komerčných rozhlasových staníc. Pokiaľ predkladateľ skutočne považuje vysielanie slovenskej hudby za službu verejnosti, je potrebné, aby to riešil prostredníctvom vysielateľa verejnej služby, ktorý sa na tieto účely zriadil, a nie kvótami pre komerčné subjekty, ktoré sa k takejto verejnej službe nezaviazali. Preto považujeme za adekvátne riešiť kvóty slovenskej hudby len v zákone o Rozhlase a televízii Slovenska. Ak to takto predkladateľ nechce alebo nemôže riešiť, je legitímnou otázka, prečo potom existuje verejnoprávne vysielanie, ktoré nedokáže plniť verejnú službu.  	Z 	N 	Cieľom predkladaného návrhu zákona je podporiť vysielanie slovenských hudobných diel v rozhlasovom vysielaní, a to tak vo vysielaní verejnoprávnom, ako aj vo vysielaní komerčných vysielateľov. Návrh zákona má za cieľ zlepšiť prístup poslucháčskej verejnosti k slovenskej hudbe, podporiť slovenských autorov a výkonných umelcov, ako aj slovenskú hudobnú tvorbu ako takú. Na dosiahnutie tohto účelu neukladá povinnosti týkajúce sa vysielania slovenských diel len verejnoprávnemu vysielateľovi, ale aj vysielateľom s licenciou, pričom žiadnym spôsobom nepopiera existenciu duálneho systému vysielania v Slovenskej republike. Obdobný systém podpory domácej tvorby existuje aj v iných štátoch Európskej únie, pričom povinnosti sú ukladané nielen verejnoprávnym vysielateľom, ale aj komerčným (napr. Poľsko, Maďarsko).  	
ANRTS 	Všeobecne k rozporu návrhu s právnom EÚ 
Dovoľujeme si tiež upozorniť na skutočnosť, že argument uvedený v dôvodovej správe – všeobecná časť „Tento systém podpory je štandardným systémom, ktorý je obsiahnutý v legislatíve viacerých štátov, a to nielen európskych.“ je minimálne pravdu skresľujúcim tvrdením, keďže takáto úprava by bola v rozpore s únijným právom, a z hľadiska súladu s Ústavou SR je aj irelevantným tvrdením.  	Z 	ČA 	V súvislosti s definíciou slovenského hudobného diela bola z návrhu zákona vypustená požiadavka štátneho občianstva.  	
ANRTS 	Všeobecne k úprave titulkov pre osoby so sluchovým postihnutím v televíznej programovej službe a návrhu vyhlášky Ministerstva kultúry Slovenskej republiky o titulkoch pre osoby so sluchovým postihnutím 
Návrh zákona má ambíciu precizovať právnu úpravu multimodálneho prístupu k televíznej programovej službe, a to konkrétne definovaním titulkov pre osoby so sluchovým postihnutím, ktorých požiadavky uvádza v návrhu vyhlášky, ktorá je súčasťou materiálu predloženého do medzirezortného pripomienkového konania. Vysielateľ s licenciou je povinný zabezpečiť, aby vo vysielaní každej televíznej programovej služby, ktorú vysiela digitálne, bolo najmenej 10 % všetkých vysielaných programov sprevádzaných titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím, alebo tlmočených do posunkovej reči nepočujúcich alebo v posunkovej reči nepočujúcich. Predkladateľ deklaruje uvedenou povinnosťou transponovanie čl. 7 smernice o audiovizuálnych mediálnych službách, ktorý znie „Členské štáty nabádajú poskytovateľov mediálnych služieb, na ktorých sa vzťahuje ich právomoc, na to, aby sa ich služby postupne sprístupňovali osobám so zrakovým alebo sluchovým postihnutím.“ 

Ustanovenie smernice nevyžaduje od členského štátu ustanoviť povinnosť, môže využiť akýkoľvek nástroj mediálnej politiky, ktorým dosiahne účel smernice. Transpozícia smernice je však v návrhu zákona postavená na direktívnom určení kvót programov, ktoré majú mať úpravu multimodálneho prístupu, a nie na vytváraní podmienok pre vysielateľov, ktoré by umožňovali zlepšovať zavádzanie takéhoto prístupu. Vysielatelia s licenciou majú záujem na zabezpečovaní multimodálneho prístupu. Realizácia multimodálneho prístupu k programom však musí byť postavená na primeraných a uskutočniteľných požiadavkách. 

Zásadne preto trváme na úprave vyhlášky spôsobom, ktorý sa v praxi dá realizovať tak, aby neznevýhodňoval slovenských vysielateľov oproti iným krajinám (napr. ČR). Uvádzame najmä, že uvedená povinnosť má charakter služby vo verejnom záujme a nastavenie presnej formy spracovania titulkov má dopad na náklady, ale aj časový harmonogram spracovania a prípravy programov do vysielania. V tomto kontexte uvádzame, že pokiaľ chce ministerstvo sprísňovať podmienky poskytovania služieb televízneho vysielania takouto formou, tak požiadavku čl. 7 smernice o audiovizuálnych mediálnych službách by malo ministerstvo zohľadniť zabezpečením automatickej formy podpory pre vysielateľov s licenciou na zabezpečenie úpravy multimodálneho prístupu. 
 	Z 	N 	Povinnosť vysielateľov zabezpečiť multimodálny prístup nie je novou povinnosťou. Článok 7 smernice o audiovizuálnych mediálnych službách ponecháva na členských štátoch, akým spôsobom budú nabádať vysielateľov, aby sprístupňovali svoje programy osobám so zdravotným postihnutím a podľa čl 4 smernice o audiovizuálnych mediálnych službách majú členské štáty naďalej možnosť požadovať od poskytovateľov mediálnych služieb, na ktorých sa vzťahuje ich právomoc, aby dodržiavali podrobnejšie alebo prísnejšie pravidlá v oblastiach koordinovaných touto smernicou za predpokladu, že tieto pravidlá sú v súlade s právom Únie. V podmienkach Slovenskej republiky sa zvolený prístup - stanovenie kvót programov s multimodálnym prístupom javí byť najvhodnejší. Návrh zákona však žiadnym spôsobom nemení stanovené kvóty, ale vzhľadom na ťažkosti spôsobované rozdielnymi prístupmi vysielateľov k plneniu tejto zákonnej povinnosti zavádza nový pojem „titulky pre osoby so sluchovým postihnutím". Špecifikácia požiadaviek na titulky pre osoby so sluchovým postihnutím má predovšetkým za cieľ uľahčiť prístup osobám so sluchovým postihnutím k vysielaným programom. Požiadavky na titulky pre osoby so sluchovým postihnutím boli vytvorené na pracovnej skupine aj v spolupráci so zástupcami vysielateľov.  	
ANRTS 	K Čl. I, bod 1 až 4 
V čl. I sa vypúšťajú body 1 až 4. 
Ostatné body sa primerane prečíslujú. 

Odôvodnenie: 
Legislatívno-technická úprava súvisiaca s návrhom vypustiť z návrhu zákona zavedenie povinnej kvóty slovenskej hudby.  	Z 	N 	Pripomienka je v rozpore s účelom navrhovanej úpravy. 	
ANRTS 	K Čl. I, bod 6 
V Čl. I bod 6 znie: 

„(2) Povinnosti podľa odseku 1 sa nevzťahujú na prevádzkovateľa retransmisie, ktorý poskytuje retransmisiu bez registrácie retransmisie v súlade s § 56 ods. 4 písm. a), b), d) alebo e). Povinnosť podľa odseku 1 písm. h) sa nevzťahuje na prevádzkovateľa retransmisie bez registrácie podľa tohto zákona. Povinnosti podľa odseku 1 písm. a) a b) sa vzťahujú len na prevádzkovateľa káblovej retransmisie.“ 

Odôvodnenie: 
V záujem ochrany spotrebiteľa (diváka) by sa mali základné povinnosti prevádzkovateľa retransmisie vzťahovať aj na subjekty so sídlom v inom členskom štáte EÚ prevádzkujúce retransmisiu v SR podľa § 56 ods. 4 písm. c). 	Z 	ČA 	Ustanovenie § 17 ods. 2 návrhu zákona bolo upravené v tom zmysle, že povinnosti podľa odseku 1 sa nevzťahujú na prevádzkovateľa retransmisie, ktorý poskytuje retransmisiu bez registrácie retransmisie v súlade s § 56 ods. 4 písm. a), b), d) alebo e). Povinnosti podľa odseku 1 písm. f) až h) sa nevzťahujú na prevádzkovateľa retransmisie bez registrácie retransmisie v súlade s § 56 ods. 4 písm. c). Povinnosti podľa odseku 1 písm. a) a b) sa vzťahujú len na prevádzkovateľa káblovej retransmisie.  	
ANRTS 	K Čl. I, bod 7 
V Čl. I bod 7 znie: 

7. § 17 sa dopĺňa odsekom 8, ktorý znie: 
„(8) Povinnosť podľa odseku 1 písm. i) sa nevzťahuje na poskytovanie retransmisie doplnkovej obsahovej služby, ak to z technických dôvodov neumožňuje zariadenie koncového používateľa, ani na poskytovanie analógovej retransmisie alebo retransmisie analógového vysielania programovej služby. Pokiaľ prevádzkovateľ retransmisie, ktorý je povinný poskytovať multimodálny prístup podľa odseku 1 písm. i), poskytuje spolu so službou retransmisie koncovým užívateľom set-top-boxy na príjem retransmisie programovej služby, ktoré neumožňujú využitie multimodálneho prístupu, je povinný poskytnúť koncovému užívateľovi set-top-box umožňujúci využitie multimodálneho prístupu k retransmitovanej programovej službe, a to v lehote 30 dní odo dňa doručenia žiadosti koncového užívateľa; takýto set-top-box je prevádzkovateľ retransmisie povinný poskytnúť koncovému užívateľovi za rovnakých podmienok, za akých ho poskytuje iným koncovým užívateľom v čase vybavenia žiadosti.“. 

Odôvodnenie: 
Návrh zákona zavádza povinnosť retransmitovať programovú službu vcelku bez ohľadu na to, či ide o analógovú (napr. rozhlasovú) službu alebo digitálnu programovú službu a či vôbec doplnkovú službu možno retransmitovať s ohľadom na spôsob retransmisie alebo je účelné s ohľadom na samotnú doplnkovú službu. Je celkom zrejmé, že RDS ako doplnková rozhlasová obsahová služba, je v rámci napr. káblovej retransmisie úplne zbytočná. Návrh zákona tiež vôbec nezohľadňuje ani iné typy digitálnych programových služieb, napr. interaktívne služby, ktoré poskytuje vysielateľ a vyžadujú si osobitné zariadenie u koncového užívateľa (napr. pripojenie na internet). Návrh zákona tiež zavádza povinnosť prevádzkovateľa retransmisie na výmenu set-top-boxov. Znenie návrhu však umožňuje diskriminovať rôzne skupiny spotrebiteľov. Ak totiž jeden spotrebiteľ má set-top-box drahší (napr. HD) a iný spotrebiteľ má lacnejší (napr. SD), obom sa vymenia ich set-top-boxy za rovnaký set-top-box, avšak za rozličných podmienok, ktoré navyše nebudú zrejme totožné ani s podmienkami, za ktoré získal tento set-top-box spotrebiteľ, ktorý nemá nárok na výmenu. Uplatnenou pripomienkou sa navrhuje odstrániť tieto nezrovnalosti. 
 	Z 	ČA 	Povinnosť poskytovať retransmisiu programovej služby bola v návrhu zákona upravená v tom zmysle, že zákon zaväzuje prevádzkovateľa retransmisie poskytovať retransmisiu programových služieb nie v celom rozsahu vrátane všetkých doplnkových služieb, ale návrh zákona explicitne stanovuje povinnosť prevádzkovateľa retransmisie poskytovať retransmisiu programovej služby vrátane multimodálneho prístupu. V súlade s cieľom návrhu zákona, ktorým je uľahčiť prístup k programom osobám so sluchovým alebo zrakovým postihnutím, a teda zabezpečiť, aby sa multimodálny prístup dostal k týmto osobám, bola v návrhu zákona ponechaná možnosť koncového užívateľa požiadať požiadať prevádzkovateľa retransmisie o výmenu technického zariadenia poskytnutého prevádzkovateľom retransmisie na prijímanie služby, a to za takých podmienok, za akých mu poskytol pôvodné zariadenie. 
 	
ANRTS 	K Čl. I, bod 12 
V čl. I sa vypúšťa pôvodný bod 12. 
Ostatné body sa primerane prečíslujú. 

Odôvodnenie: 
Legislatívno-technická úprava súvisiaca s návrhom vypustiť z návrhu zákona zavedenie povinnej kvóty slovenskej hudby. 	Z 	N 	Pripomienka je v rozpore s účelom návrhu zákona.  	
ANRTS 	K Čl. I, bod 13 
V čl. I sa vypúšťa pôvodný bod 13. 
Ostatné body sa primerane prečíslujú. 

Odôvodnenie: 
Navrhuje sa vpustiť celý bod 13 bez náhrady na základe rozporu navrhovanej úpravy s Ústavou Slovenskej republiky. 	Z 	N 	Cieľom návrhu zákona je zlepšiť prístup poslucháčskej verejnosti k slovenskej hudbe, podpora slovenských autorov a výkonných umelcov, ako aj slovenskej hudobnej tvorby ako takej. Podpora slovenských hudobných diel vo vysielaní sa navrhuje zákonným stanovením percentuálneho podielu, ktorý budú rozhlasoví vysielatelia povinní vyhradiť týmto dielam, pričom systém kvót vo vysielaní je už v slovenskom právnom poriadku osvedčený, keďže zákon stanovuje napr. podiel programov vo verejnom záujme, podiel európskych diel a diel nezávislých producentov, ktorým sú televízni vysielatelia povinní vyhradiť vysielací čas. Máme za to, že takéto opatrenie nie je v rozpore s Ústavou Slovenskej republiky, žiadnym spôsobom neobmedzuje šírenie informácií a nezasahuje do práva na slobodu prejavu. Jeho cieľom je predovšetkým podpora slovenskej kultúry a tvorby. 
 	
ANRTS 	K Čl. I, vkladá sa nový bod 
V čl. I sa vkladá nový bod v, ktorý znie: 

„v. V § 31a odsek 10 sa na konci dopĺňa veta, ktorá znie: 
„Tento zákaz sa nevzťahuje na očkovacie kampane organizované držiteľom rozhodnutia o registrácii lieku alebo zástupcom držiteľa rozhodnutia o registrácii lieku, ak sú povolené ministerstvom zdravotníctva.“ 

Odôvodnenie: 
Rovnako ako pri iných nosičoch podľa zákona o reklame by malo byť aj vo vysielaní možné realizovať tzv. očkovacie kampane povolené Ministerstvom zdravotníctva SR. Zaočkovanosť obyvateľstva v ostatných rokoch klesá. Odborníci sa zhodujú, že vplyv na tomto trende majú klamlivé informácie šírené prostredníctvom siete internet, ktoré znižujú dôveru verejnosti v očkovanie. Umožnenie očkovacích kampaní vo vysielaní má potenciál zastaviť tento nepriaznivý trend, ktorý môže mať výhľadovo negatívny dopad na zdravotný stav populácie ako aj verejné financie. Je potrebné komunikovať širokej verejnosti vedecky relevantné informácie, ktoré môžu byť podkladom pre rozhodnutie ohľadne očkovania. 

Rovnako možno poukázať na diskrimináciu vysielateľov oproti iným formám šírenia reklamy, ktorá však nie je rozumne odôvodniteľná. 

V súlade s bodom 44 recitálu smernice 2001/83/ES ktorým sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch ide o transpozíciu čl. 88 ods. 4 v rámci televízneho vysielania. 
 	Z 	N 	Pripomienka je nad rámec navrhovanej právnej úpravy.  	
ANRTS 	K Čl. I, vkladá sa nový bod 
V čl. I sa vkladá nový bod x, ktorý znie: 

x. V § 35 sa vypúšťa odsek 8. Doterajší odsek 9 sa označuje ako odsek 8. 

Odôvodnenie: 
Navrhuje sa odstrániť nadbytočná regulácia rozhlasového vysielania označovania dlhšieho reklamné oznámenia, ktorá je nedôvodná. Táto úprava je prísnejšia ako úprava reklamy pre televízne vysielanie, ktoré je regulované smernicou o audiovizuálnych mediálnych službách, a to napriek tomu, že táto regulácia nie je vyžadovaná ani európskym právom, ani trhom. Zároveň je potrebné uviesť, že pôvodný význam tohto inštitútu tzv. „rozhlasového telenákupu“ sa v praxi vôbec nepoužíva a uvedené ustanovenie sa nevhodne aplikuje na nedôvodné obmedzovanie rozhlasového vysielania reklamy. 

 	Z 	N 	Pripomienka je nad rámec navrhovanej právnej úpravy.  	
ANRTS 	K Čl. I, vkladá sa nový bod 
V čl. I sa vkladá nový bod y, ktorý znie: 

y. § 38 sa dopĺňa odsekom 6, ktorý znie: 
„(6) Ustanovenie odseku 2 sa nevzťahuje na rozhlasovú programovú službu. Ak je čiastočne alebo ako celok sponzorovaný program rozhlasovej programovej služby, jeho ucelená časť, séria programov rozhlasovej programovej služby, vysielateľ rozhlasovej programovej služby ich musí na ich začiatku alebo na ich konci zreteľne označiť názvom, obchodným menom, menom a priezviskom alebo logom sponzora alebo odkazom na výrobok, službu, ochrannú známku, webové sídlo alebo niektorú z aktivít sponzora; ak vysielateľ takto označí program, nemusí už označiť ucelenú časť tohto programu a ak takto označí ucelenú časť programu, nemusí už označiť program ako celok.“. 

Odôvodnenie: 
Navrhuje sa odstrániť nadbytočná regulácia rozhlasového vysielania spozorovaných programov, a to pri zachovaní povinnosti označovania sponzorovaného programu. Rozhlasové vysielania je z hľadiska výrazových prostriedkov vo svojej podstate obmedzené len na zvukové prostriedky, čo predstavuje pri rovnakej právnej úprave s televíznym vysielaním horšie podmienky komunikácie. Pre vysielateľov rozhlasovej programovej služby sa teda navrhuje odstrániť nedôvodne prísnejšia právna úprava obmedzenia znenia sponzorského odkazu. 	Z 	N 	Pripomienka je nad rámec navrhovanej právnej úpravy.  	
ANRTS 	K Čl. I, vkladá sa nový bod 
V čl. I sa vkladá nový bod z, ktorý znie: 

„z. § 42 až § 44 vrátane nadpisu nad § 42 sa vypúšťajú. “ 

Odôvodnenie: 
Navrhuje sa odstrániť nedôvodné obmedzovanie trhu vysielania a odstránenie diskriminačného postavenia na trhu vysielania oproti Rozhlasu a televízii Slovenska. 

 	Z 	N 	Pripomienka je nad rámec navrhovanej právnej úpravy.  	
ANRTS 	K Čl. I, bod 16 až 21 
V čl. I sa vypúšťajú pôvodné body 16 až 21. 

Ostatné body sa primerane prečíslujú. 

Odôvodnenie: 
Legislatívno-technická úprava súvisiaca s návrhom vypustiť z návrhu zákona zavedenie povinnej kvóty slovenskej hudby. 	Z 	ČA 	Z čl. I návrhu zákona boli vypustené body 16 a 17, z dôvodu zapracovania pripomienky Generálnej prokuratúry.  	
ANRTS 	K Čl. I, bod 22 
V čl. I bod 22 znie: 

22. Za § 76df sa vkladá § 76dg, ktorý znie: 

„ § 76dg 
Prechodné ustanovenie k úpravám účinným od 20. mája 2016 

Ustanovenie § 39 ods. 7 a § 39a ods. 7 v znení účinnom od 20. mája 2016 sa vzťahujú iba na programy vyrobené od 20. mája 2016.“ 

Odôvodnenie: 
Legislatívno-technická úprava súvisiaca s návrhom vypustiť z návrhu zákona zavedenie povinnej kvóty slovenskej hudby. 
 	Z 	N 	Pripomienka je v rozpore s účelom návrhu zákona.  	
ANRTS 	K Čl. III Bod 2 až 4 
V čl. III sa vypúšťajú body 2 až 4. 

Odôvodnenie: 
Legislatívno-technická úprava súvisiaca s návrhom vypustiť z návrhu zákona zavedenie povinnej kvóty slovenskej hudby. 
 	Z 	N 	Pripomienka je v rozpore s účelom návrhu zákona.  	
ANRTS 	K návrhu vyhlášky 
V § 2 návrhu vyhlášky sa vypúšťa písmeno d). Doterajšie písm. e) sa označuje ako písm. d). 

Odôvodnenie: 
Navrhuje sa vypustiť prakticky nesplniteľná požiadavka. 	Z 	ČA 	Ustanovenie § 2 písm. d) síce nebolo z návrhu vyhlášky vypustené, ale jeho znenie bolo upravené tak, že čas zobrazenia titulku má byť taký, aby osobám so sluchovým postihnutím umožňoval jeho čitateľnosť. Návrh vyhlášky teda nebude ustanovovať presný čas zobrazenia titulku. 	
ANRTS 	K návrhu vyhlášky 
V § 3 návrhu vyhlášky sa vypúšťa odsek 1. Doterajšie odseky 2 až 7 sa označujú ako odseky 1 až 6. 

Odôvodnenie: 
Navrhuje sa vypustiť neprimerane náročná resp. aj nesplniteľná požiadavka farebného rozlišovania titulkov pri viacerých postavách v nadväznosti na požiadavku uvedenú v § 2 písm. e) návrhu vyhlášky. Zároveň v prípadoch možnej realizácie ide o výraznú komplikáciu pri príprave titulkov z hľadiska času. 	Z 	N 	Nesúhlasíme s tvrdením, že požiadavka farebného rozlišovania titulkov pri viacerých postavách je neprimerane náročná, resp. nesplniteľná. Úpravu titulkov si vyžadujú aj ostatné ustanovenia § 3 návrhu vyhlášky, a preto nie je zrejmé, prečo by práve farebné rozlíšenie malo spôsobovať neprimeranú náročnosť. Z hľadiska porozumenia obsahu programu a pre ľahšiu orientáciu v samotnej dejovej línii, je pre osoby so sluchovým postihnutím žiaduce, aby mohli iným vnemom rozpoznať prejav tej ktorej postavy.  	
ANRTS 	K návrhu vyhlášky 
V § 5 ods. 2 sa vypúšťajú slová „§2 písm. d)“. 

Odôvodnenie: 
Legislatívno-technická úprava súvisiaca s návrhom vypustiť §2 písm. d) návrhu vyhlášky. 	Z 	N 	Ustanovenie § 2 písm. d) sa z návrhu vyhlášky nevypúšťa, zmenilo sa iba jeho znenie.  	
ANEPS 	zmena pre §18 odsek 3 pismeno a) pre verejnopravnu televiziu a §18a písmeno a) pre vysielateľov s licenciou. 
- Nie je v zákone riešené zvýšenie percentuálneho pokrytia vysielaných programov titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím, ako pre súkromné, tak aj verejnoprávnu televíziu. Momentálny stav umožňuje z veľkej časti pokrývať percentuálny podiel reprízami ešte v rámci toho istého vysielacieho dňa na úkor premiérových diel. 

Odôvodnenie: Z dôvodu, aby nebolo potrebné opätovne novelizovať zákon, navrhujeme zvážiť variant medziročného nárastu pre týchto vysielateľov. Tento variant by zaručoval zvyšovanie percentuálneho podielu titulkov pre osoby so sluchovým postihnutím a zároveň by bral ohľad na čas pre dostatočnú pripravenosť vysielateľov. 	Z 	N 	Pripomienka je nad rámec navrhovanej právnej úpravy.  	
ANEPS 	Zákon 308/2000 Z.z. § 18 - doplnenie 
- Vzhľadom na to, že zavádzanie novej technológie pre vysielanie titulkov pre osoby s postihnutím sluchu je postupné a takisto nie je momentálne k dispozícii ani pre kanály vysielané v HD rozlíšení, navrhujeme, aby sa do úplného vyriešenia novej technológie vysielania titulkov sprístupnilo vysielanie teletextu aj pre kanály vysielané v HD rozlíšení (podobne, ako vysiela televízia Markíza). 	Z 	N 	Cieľom návrhu zákona je predovšetkým garantovať osobám so sluchovým alebo zrakovým postihnutím multimodálny prístup, pričom nie je zámerom predkladateľa určovať konkrétny technický spôsob, akým sa stanovený cieľ dosiahne.  	
RTVS 	 
Po dôkladnej analýze playlistov jednotlivých programových služieb SRo, ktorých sa má zmena zákona dotknúť, dovoľujeme si navrhnúť nasledujúce pozmeňujúce návrhy, ktoré vychádzajú zo skutočnosti, že Slovenský rozhlas má 11 rádií a jednotlivé stanice profiluje na základe relevantných výskumov verejnej mienky tak, aby si nekonkurovali, ale sa vzájomne dopĺňali. Aj vďaka tejto jasnej stratégii, Slovenský rozhlas zaznamenal medziročný nárast počúvanosti o 6%. 
V prípade Rádia Slovensko ide aj o to, aby pri zachovaní kvalitného spravodajského a publicistického obsahu, dokázalo byť konkurencieschopné a udržalo si na trhu stabilnú pozíciu (podľa posledného prieskumu zaostáva v podiel na trhu / share len 0,8% za komerčnou jednotkou). 

Navrhujeme, aby sa na jednotlivé rádia SRo vzťahovala rovnaká minimálna kvóta, ako na komerčné rádia, zároveň však navrhujeme zákonnú povinnosť pre rozhlas ako celok minimálne 40% slovenskej hudby. 
Súčasne by bolo vhodné rozdeliť nové skladby do dvoch skupín, nie starších ako dva roky a nie starších ako päť rokov. 

Nižšie uvedený návrh podielu slovenskej hudby predpokladá definíciu, čo je to „slovenská hudba“, podľa aktuálneho návrhu zákona: 

Každá programová služba: 
min. 20% slovenskej hudby; 
zo slovenských skladieb min. 10% nie starších ako 2 roky; 
zo slovenských skladieb min. 20% nie starších ako 5 rokov. 

Slovenský rozhlas spolu: 
min. 40% slovenskej hudby; 
zo slovenských skladieb min. 20% nie starších ako 2 roky; 
zo slovenských skladieb min. 30% nie starších ako 5 rokov. 

V prílohe je podrobná tabuľka súčasného stavu(nie len percentá, ale aj presný počet odohratých skladieb), ktorý odzrkadľuje stratégiu smerovania jednotlivých staníc a zároveň potvrdzuje, že jednotlivé rádiá SRo aj v súčasnosti významnou mierou podporujú domácu tvorbu. Nie ale v rovnakej miere, keďže každú stanicu sa snažíme profilovať inak, tak aby konečný súčet počúvanosti SRo bol čo najvyšší (MML-TGI aktuálne 46%). 

Ešte poznámka: 
Nie je celkom zrozumiteľné, čo znamená, že skladba nie je napr. staršia ako 2 roky. 
Modelová situácia I: Ak by napr. pesničku XY naspieval interpret v roku 1985 a v roku 2015 ju naspieval znova v novom aranžmáne, ide o novú skladbu? 
Modelová situácia II: Ak by napr. Malú nočnú hudbu W. A. Mozarta nahral SOSR v roku 2015, ide o novú skladbu? Ak by nešlo, potom napr. Rádio Devín nemá šancu kvótu odohratia slovenských skladieb mladších ako 2 roky nikdy splniť! 

Programová služba 13.4.2015 - 19.4.2015 vždy za čas 6:00 až 24:00 
Všetky piesne Piesne SK SK 2015, 2014, 2013 SK 2012, 2011, 2010 SK 2015 až 2010 
Počet Počet % zo všetkých Počet % zo SK Počet % zo SK Počet % zo SK 
Rádio Slovensko 832 221 26,56 47 21,27 54 24,43 101 45,70 
Rádio Regina Banská Bystrica 694 392 56,48 31 7,91 34 8,67 65 16,58 
Rádio Regina Bratislava 903 474 52,49 16 3,38 20 4,22 36 7,59 
Rádio Regina Košice 893 600 67,19 68 11,33 54 9,00 122 20,33 
Rádio_FM 960 235 24,48 130 55,32 60 25,53 190 80,85 
Rádio Devín 602 126 20,93 49 38,89 20 15,87 69 54,76 
Rádio Patria 500 82 16,40 70 85,37 0 0,00 70 85,37 
Radio Slovakia International 948 630 66,46 114 18,10 54 8,57 168 26,67 
NEV na vlnách RR KE 81 40 49,38 3 7,50 0 0,00 3 7,50 
Slovenský rozhlas - 8 TS 6413 2800 43,66 528 18,86 296 10,57 824 29,43 

Ide o štandardný vysielací týždeň vybratý ako vzorka tak, aby v ňom bolo čo najmenej programových zmien. 
Štatistika sa vzťahuje na zákonom navrhovaný čas 06:00 - 24:00 
 	O 	ČA 	Definícia nového slovenského diela bola upravená v tom zmysle, že za nové slovenské hudobné dielo sa považuje hudobné dielo vysielané do piatich rokov od jeho prvého uvedenia na verejnosti. Pôvodná dvojročná lehota tak bola zmenená na päťročnú. 
Do návrhu zákona bolo zároveň doplnené ustanovenie, v zmysle ktorého sa stanovuje, že v období od 1. apríla 2016 do 31. decembra 2016 je Rozhlas a televízia slovenska povinná vyhradiť najmenej 30 % času vysielania hudobných diel za kalendárny mesiac slovenským hudobným dielam, a to vo vysielaní každej rozhlasovej programovej služby osobitne. Povinnosť vyhradiť slovenským hudobným dielam vo vysielaní každej rozhlasovej programovej služby najmenej 35% času vysielania hudobných diel za kalendárny mesiac sa bude teda na verejnoprávneho vysielateľa vzťahovať až od 1. januára 2017.  	
CTF 	k vlastnému materiálu čl. I. bod 5, §17 odsek 1 písm.) i  
pripomienka k čl. I. bod 5, §17 odsek 1 písm.) i zákona 

Navrhujeme formulovať uvedené ustanovenie nasledovne: 

„i) poskytovať retransmisiu programovej služby vysielateľa na základe zákona a vysielateľa s licenciou súčasne s doplnkovou obsahovou službou teletext a doplnkovou obsahovou službou multimodálneho prístupu k programovej službe37), pokiaľ takýto vysielateľ tieto doplnkové služby vrámci svojho vysielania podporuje“. 

Odôvodnenie: 

Predložený návrh zákona neobsahuje žiadne limity, ktoré by sa mali v súvislosti so šírením (retransmisiou) doplnkových služieb aplikovať. Novela neobmedzuje počet doplnkových služieb a bezmedzne dáva všetkým vysielateľom [nie len vysielateľom s licenciou resp. vysielateľom na základe zákona garanciu šírenia všetkých (nie len vybraných, t.j. a) najvyužívanejších doplnkových služieb (TXT) b) a pre isté skupiny zákazníkov (multimodálny prístup) najpotrebnejších doplnkových služieb, ktoré spoločne s programovou službou vysielateľ produkuje]. Ničím neobmedzená garancia šírenia doplnkových služieb nie je v záujme žiadneho účastníka tohto procesu (vysielateľa, prevádzkovateľa retransmisie, zákazníka) nakoľko nezohľadňuje prevádzkové limity a kapacitu tej ktorej siete, čo by v konečnom dôsledku mohlo vyústiť v značné zníženie kvality šírenej programovej služby alebo dokonca pôsobiť značne obmedzujúco pre prevádzkovateľa retransmisie z pohľadu rozvoja základnej služby a šírenia hlavnej (programovej) služby (samotného vysielania). Direktívne (zákonom) určenie doplnkových služieb šírených prevádzkovateľom retransmisie je zásahom do Ústavou SR garantovaných práv prevádzkovateľa retransmisie (najmä do práva vlastniť majetok a slobodne podnikať) a preto by mal reštriktívny a zodpovedajúci sledovanému účelu, najmä práva na informácie, rovnakého zaobchádzania a nediskriminácie istej skupiny zákazníkov (sluchovo resp. zrakovo postihnutých spoluobčanov). Týmto pravidlám s istou nezodpovedá povinnosť prevádzkovateľa zaistiť interaktívny prístup k programovej službe, ktorý sa prevažne využíva na reklamné a zábavné účely ako aj sprístupnenie viacerých jazykových mutácii, ktoré sú zo strany vysielateľa (najmä zahraničného) licenčne obmedzené len na vybrané územie. 
Pripomienkou chceme predísť riziku komerčného zvýhodňovania vysielateľov na úkor poskytovateľov retransmisie. 

Slovenská republika prešla v ostatnom čase procesom digitalizácie vysielania a širenia signálu koncovým užívateľom. Príkladom je prechod z analógového vysielania na digitálne (DVB-T). Všetci operátori (prevádzkovatelia retransmisie) taktiež ponúkajú svoje služby v digitálnej kvalite a analógovú službu vypínajú ako neefektívny spôsob šírenia signálu. Teletext je 40 rokov stará technológia, ktorá je vo všetkých európskych krajinách na ústupe. Pokiaľ zákonodarca má záujem túto službu ponechať a prikázať prevádzkovateľovi jej šírenie ako doplnkovej služby súčasne navrhujeme, aby tak spravil aj s legislatívnym príkazom pre vysielateľov, ktorí podliehajú kompetencii Rady pre vysielanie a retransmisiu a definoval technický štandard (podľa vopred zákonom resp. podzákonnou normou definovaných tech. noriem), ktorý zohľadní limitované kapacity siete a maximálne primeranú šírku pásma siete prevádzkovateľa retransmisie vyčlenenú pre TXT a súčasne zabezpečí kompatibilitu s celým spektrom koncových zariadení (príkladom sú DVB titulky, HbbTV, MHP, DSM-CC carousels a pod.). Žiadame teda o orientáciu na „future proof riešenia“ a doriešenie aj súvisiacich otázok šírenia TXT v sieti prevádzkovateľa retransmisie tým, že vysielatelia budú rešpektovať primeraný a právnou normou určený technický štandard. 

Z technických resp. technologicko - prevádzkových dôvodov, ktoré uvádzame vyššie je nevyhnutné určiť okruh vysielateľov, ktorí môžu z tohto nastavenia benefitovať. Okruh musí byť limitovaný a vopred predvídateľný zo strany prevádzkovateľov retransmisie a mal by byť definovaný len na tých vysielateľov, ktorí podliehajú právomoci Rady pre vysielanie a retransmisiu (t.j. vysielateľ na základe zákona a vysielateľ s licenciou). Uvedené platí aj pre stanovenie rozsahu doplnkových služieb, ktoré bude prevádzkovateľ retransmisie šíriť spoločne s hlavnou programovou službou. Tým nie je vylúčené, aby v prípade, že vysielateľ vyvinie hodnotnú a z pohľadu koncového zákazníka žiadanú doplnkovú službu, sa na základe osobitnej dohody, s prevádzkovateľom dohodnúť na jej (komerčnom) šírení prostredníctvom ním prevádzkovanej siete. Takáto dohoda musí rešpektovať obmedzenie prevádzkovanej dátovej siete, ktorú pozná však jedine jej prevádzkovateľ. Direktívne nastavenie by aj s ohľadom na rôzne technologické riešenia poskytovania služieb retransmisie (DVB-S, IPTV, MMDS, CABLE TV a pod) mohlo ohroziť funkčnosť základnej obsahovej služby prevádzkovateľa retransmisie, ktorého zámerom je šíriť primárne samotné vysielanie. 

 	Z 	ČA 	Znenie § 17 ods. 1 písm. i) návrhu zákona bolo upravené v tom zmysle, že prevádzkovateľa retransmisie zaväzuje poskytovať retransmisiu programových služieb nie v celom rozsahu vrátane všetkých doplnkových služieb, ale návrh zákona explicitne stanovuje povinnosť prevádzkovateľa retransmisie poskytovať retransmisiu programovej služby vrátane multimodálneho prístupu. 
Zároveň na základe dohody medzi dotknutými subjektmi sa povinnosť podľa navrhovaného § 17 ods. 1 písm. i) bude vzťahovať aj na retransmisiu vysielania zo zahraničia, ktoré je poskytované na území Slovenskej republiky, avšak iba v rozsahu súhlasu udeleného vysielateľom prevádzkovateľovi retransmisie, aby nedochádzalo k rozporu povinnosti prevádzkovateľa retransmisie a jeho zmluvných podmienok s vysielateľom takéhoto vysielania. 
Pokiaľ ide o požiadavku v návrhu zákona bližšie definovať technické štandardy na zabezpečenie povinnosti prevádzkovateľa retransmisie podľa navrhovaného § 17 ods. 1 písm. i), predkladateľ má za to, že je potrebné zachovať princíp tzv. „technickej neutrality“ a takéto požiadavky v zákone bližšie neupravovať. Cieľom návrhu zákona je predovšetkým garantovať osobám so sluchovým alebo zrakovým postihnutím multimodálny prístup, pričom nie je zámerom predkladateľa určovať konkrétny technický spôsob, akým sa stanovený cieľ dosiahne. 
 	
CTF 	k vlastnému materiálu k čl. I. bod 6, § 17 ods. 2  
pripomienka k čl. I. bod 6, § 17 ods. 2 zákona 

Navrhujeme formulovať uvedené ustanovenie nasledovne: 

„ (2) Povinnosti podľa odseku 1 sa nevzťahujú na prevádzkovateľa retransmisie, ktorý poskytuje retransmisiu bez registrácie podľa tohto zákona. Povinnosti podľa odseku 1 písm. a), b) a i) sa vzťahujú len na prevádzkovateľa káblovej retransmisie.“ 

Odôvodnenie: 

Káblová retransmisia je toho času najrozšírenejším spôsobom poskytovania retransmisie v SR. Poskytovatelia káblovej retransmisie tvoria najväčšiu skupinu prevádzkovateľov. Káblová sieť pritom umožňuje najlepšie a bez väčších limitov a obmedzení odzrkadľovať narastajúce nároky, ktoré sú zo strany doplnkových služieb kladené na siete prevádzkované za účelom poskytovania služby retransmisie koncovým užívateľom. Technické limity spočívajú najmä v šírke prevádzkovaného pásma (najmä pri aDSL sieťach) a tak, ako je uvedené v bode 1 je možné zabezpečiť len istý limitovaný počet a druh doplnkových služieb, ktoré môžu poskytovatelia šíriť spoločne s programovou službou. 
Nutnosť vkladania doplnkových služieb či už multimodálneho alebo multimediálneho obsahu môže značne vplývať na samotnú službu distribúcie TV obsahu, nakoľko neprimerane zvýši nároky na prenosovú kapacitu siete. Príkladom môže byť IPTV služba doručovaná cez DSL pripojenie, kedy limity linky dovoľujú prenos max. 2,5Mbit (čo v dnešnej dobe zodpovedá jednému TV kanálu vysielaného v SD rozlíšení s jednou, maximálne dvoma audio stopami). Pridaním doplnkového obsahu môže dojsť k prekročeniu limitu max. priepustnosti linky. Tento jav môže spôsobiť výrazné zníženie kvality obrazu a zvuku. Pri určení nutnosti šírenia obsahu je potrebné zohľadnovať šírku pásma pri jednotlivých typoch šírenia TV obsahu [satelit, kablová TV, terestriál, IPTV (DSL, GPON, Active Ethernet a iné), internet]. 
 	Z 	N 	Povinnosť prevádzkovateľa retransmisie poskytovať retransmisiu programovej služby bola upravená a zúžená z poskytovania retransmisie programových služieb vrátane všetkých doplnkových služieb iba na poskytovanie retransmisie programových služieb vrátane multimodálneho prístupu. Predkladateľ má za to, že akákoľvek retransmisia by mala spĺňať aspoň základné kvalitatívne požiadavky, medzi ktoré patrí podľa názoru predkladateľa aj multimodálny prístup, a preto nevidí dôvod ustanoviť uvedenú povinnosť v návrhu zákona len pre prevádzkovateľa káblovej retransmisie.  	
CTF 	k vlastnému materiálu k čl. I., nový bod 10, §18a  
pripomienka k čl. I., nový bod 10, §18a znie: 

Navrhujeme formulovať uvedené ustanovenie nasledovne 
„§ 18a 
Osobitné povinnosti vysielateľa s licenciou 
(1) Vysielateľ s licenciou je povinný zabezpečiť multimodálny prístup k programovej službe, a to tak, aby vo vysielaní každej televíznej programovej služby, ktorú vysiela digitálne, bolo najmenej 
a) 10% všetkých vysielaných programov sprevádzaných skrytými alebo otvorenými titulkami, ktoré korešpondujú s dejom vysielaného programu, alebo tlmočených do posunkovej reči nepočujúcich alebo v posunkovej reči nepočujúcich, 
b) 3% všetkých vysielaných programov sprevádzaných hlasovým komentovaním pre nevidiacich. 

(2) Na vvysielanie monotypovej programovej služby 26b) prevažne športového zamerania, ako aj na vysielanie športových programov a programov vysielaných v priamom prenose sa povinnosti podľa odseku 1 neuplatňujú. 

Odôvodnenie: 

Navrhujeme § 18a rozčleniť na odseky a v novo navrhovanom odseku 2 obmedziť povinnosť titulkovania v súvislosti s vybranými programami resp. programovými službami. Definovať takéto obmedzenie len v návrhu vyhlášky považujeme za legislatívne málo postačujúce (§ 4 a 5 návrhu vyhlášky). Obmedzenie / vylúčenie povinnosti titulkovať by malo mať zákonný rámec a z toho dôvodu navrhujme zapracovať ho do nového odseku 2 § 18a zákona o vysilení a retransmisii. Povinnosť titulkovať alebo hlasovo komentovať programové služby aspoň v zákonom určenom rozsahu nie je dôvodná u tých programových služieb, ktoré sú monotypovými programovými službami športového zamerania nakoľko tieto služby svojim dejovým zameraním resp. sprievodným hovoreným komentárom poskytujú dostatočný obraz o priebehu deja športového programu pre osoby zo zrakovým resp. sluchovým hendikepom. Zákonom určená povinnosť titulkovania resp. hlasového komentovania je pre tieto programové služby nadbytočná. Titulkovanie programov v priamom prenose je prakticky nemožné. 
 	Z 	N 	V zmysle § 5 ods. 1 návrhu vyhlášky o titulkoch pre osoby so sluchovým postihnutím sa na titulky sprevádzajúce športové programy a spravodajské programy nevzťahujú ustanovenia § 3 a 4 návrhu vyhlášky, a teda na titulky sprevádzajúce športové programy sa budú vzťahovať iba technické požiadavky uvedené v § 2 návrhu vyhlášky. Ako vyplynulo z rokovania so zástupcami osôb so sluchovým postihnutím, pre nepočujúcich má z hľadiska porozumenia obsahu športového programu význam aj titulkovanie takýchto programov, pričom je potrebné uviesť, že športovými programami nie sú iba prenosy športových podujatí, ale napríklad aj športové spravodajstvo, športová publicistika a pod., pri ktorých má titulkovanie pre osoby so sluchovým postihnutím ešte väčší význam. Titulkovaním športových programov je tiež vytvorený priestor pre vysielateľov, ktorí majú možnosť započítať tieto programy do stanovených kvót na programy s multimodálnym prístupom. Ustanovenie § 5 ods. 1 návrhu vyhlášky o titulkoch pre osoby so sluchovým postihnutím je podľa názoru predkladateľa kompromisom medzi rozdielnymi názormi dotknutých subjektov.  	
CTF 	k vlastnému materiálu čl. V. 
k čl. V. 

Navrhujeme formulovať uvedené ustanovenie nasledovne: 

„Čl. V 

Tento zákon nadobúda účinnosť 1. januára 2016, okrem článku I § 17 ods. 1 písm. i) v bode 5, § 17 ods. 2 a 8 v bodoch 6 a 7, § 28b ods. 1 a 4 v bode 13, ktoré nadobúdajú účinnosť 1. apríla 2016 a článku I bodov 14, 15, § 76dh v bode 22 a bodu 23 a článku IV bodov 6, 7 a § 43b v bode 8, ktoré nadobúdajú účinnosť 20. mája 2016.“ 

Odôvodnenie: 

Posun účinnosti uvedených ustanovení zákona je nevyhnutný z dôvodu náležitej prípravy prevádzkovateľa retransmisie na technické prevedenie a implementáciu zákonných zmien a nových povinností. Splnenie povinností bude pre prevádzkovateľa nie len technicky ale aj finančne náročné. Finančné nároky pre jednotlivých prevádzkovateľov budú závisieť od komplexnosti ním prevádzkovanej siete a sú odhadované rádovo medzi niekoľko tisíckami až stovkami tisíc EUR. Z časového hľadiska je potrebné na prípravu vyčleniť cca 6 – 9 mesiacov. Navrhujeme preto účinnosť týchto bodov posunúť na 1. apríla 2016 
 	Z 	N 	Predkladateľ nepovažuje za potrebné presunúť účinnosť ustanovení upravujúcich povinnosti pre prevádzkovateľov retransmisie (§ 17 ods. 1 písm. i), § 17 ods. 2 a § 17 ods. 8), a to najmä z dôvodu, že nové povinnosti sa v zmysle návrhu zákona ukladajú predovšetkým vysielateľom, ktorí budú mať od 1. januára 2016 povinnosť zabezpečiť, aby programy sprevádzané titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím spĺňali požiadavky stanovené v návrhu zákona a v návrhu vyhlášky. Plnenie tejto povinnosti vysielateľmi od 1. januára 2016 však nebude mať význam, ak by v dôsledku akceptovania pripomienky došlo k posunutiu účinnosti pre povinnosti stanovené pre prevádzkovateľov retransmisie a osobám so sluchovým alebo zrakovým postihnutím by nebol umožnený prístup k programom. Povinnosť prevádzkovateľov retransmisie poskytovať retransmisiu programovej služby vrátane multimodálneho prístupu nie je novou povinnosťou a návrhom zákona dochádza iba k jej explicitnému vyjadreniu. Nie je preto dôvod, aby si vysielatelia splnili svoju povinnosť od 1. januára 2016 a prevádzkovatelia retransmisie až o tri mesiace neskôr.  	
CTF 	k vyhláške o titulkoch pre osoby so sluchovým postihnutím § 2 
k § 2 vyhlášky o titulkoch pre osoby so sluchovým postihnutím 

Navrhujeme formulovať uvedené ustanovenie nasledovne: 

„§ 2 
Technické požiadavky na titulky 

Titulky musia spĺňať nasledujúce technické požiadavky: 
a) text titulku je zarovnaný na stred, 
b) maximálny počet znakov v riadku je 36 vrátane medzier, 
c) titulok pozostáva maximálne z dvoch riadkov, 
d) minimálny čas zobrazenia titulku je 
1. tri sekundy pre jednoriadkový titulok, 
2. štyri sekundy pre dvojriadkový titulok, 
e) titulok je v štandarde podľa ETSI EN 300 743 – DVB subtitling; 
f) titulok je zobrazený na tmavom podklade a jeho farba je v kontraste voči farbe podkladu; farba titulku nesmie byť červená, fialová ani sivá.“ 

Odôvodnenie: 

Z dôvodu efektívneho a technologickú inováciu zohľadňujúceho riešenia navrhujeme, aby šírenie multimodálneho obsahu bolo definované na základe DVB štandardov (ETSI) a to nasledovne: 

• titulky – šírené prostredníctvom DVB Subtitles /ETSI EN 300 743/ - tento spôsob je efektívny k šírke pásma požadovaného pre tento typ doplnkovej funkcionality a striktne sa limituje len k šíreniu konkrétneho obsahu – titulkov. 

 	Z 	N 	Predkladateľ nepovažuje za potrebné upravovať v návrhu vyhlášky o titulkoch pre osoby so sluchovým postihnutím technický štandard pre takéto titulky. Zároveň je potrebné uviesť, že návrh vyhlášky bude predmetom samostatného medzirezortného pripomienkového konania.  	
MI 	K čl. I a III - vysielanie slovenských hudobných diel a súvisiace zmeny (čl. I - body 1 až 4, 12, 13, 16, 17, 19 až 21, ako aj § 76dg ods. 2 až 4 v bode 22; tiež čl. III – body 2 a 3, ako aj § 71b ods. 1 a 2 v bode 4) 
V čl. I sa vypúšťajú body 1 až 4, 12, 13, 16, 17, 19 až 21. Zároveň sa v čl. I bod 22 vypúšťajú v § 76dg odseky 2 až 4. 

V čl. III sa vypúšťajú body 2 a 3. Zároveň sa v čl. III bod 4 vypúšťajú v § 71b odseky 1 a 2. 

Mediálny inštitút považuje tieto pripomienky za zásadné. 

Odôvodnenie: 
Návrh zákona zavádza povinnosť kvót vysielania slovenských hudobných diel a na to nadväzujúce povinnosti. Mediálny inštitút žiada, aby kvóty slovenskej produkcie tam, kde je to oprávnené (vysielanie Slovenského rozhlasu), boli upravené v zákone, ktorý upravuje úlohy Rozhlasu a televízie Slovenska. Zároveň žiada vypustiť povinnosti pre iného ako verejnoprávneho vysielateľa pre zrejmý rozpor s Ústavou Slovenskej republiky, ako aj s pravidlami EÚ. Vo vzťahu k dôvodom, uvedeným v dôvodovej správe Mediálny inštitút uvádza, že kvóty slovenskej hudby nie je možné porovnávať s kvótami európskej produkcie, a to najmä preto, že podpora európskej filmovej produkcie má jednak povahu medzinárodného záväzku, jednak podporuje predovšetkým produkciu, preto rozhodujúcim činiteľom (tak, ako to vyplýva aj z § 22 ods. 2 zákona č. 308/2000 Z. z.) je miesto usadenia producenta (výrobcu). Kvóty hudobnej produkcie podľa návrhu, odhliadnuc od diskriminácie menšinových a regionálnych jazykov, však zásadne opomínajú producenta (výrobcu) hudobného diela, a teda ani nemôžu byť stotožňované s podporou hudobnej produkcie. 	Z 	N 	Pripomienka je v rozpore s účelom návrhu zákona. Cieľom návrhu zákona je zlepšiť prístup poslucháčskej verejnosti k slovenskej hudbe, ako aj podpora slovenských autorov a výkonných umelcov a slovenskej hudobnej tvorby ako takej. Na dosiahnutie tohto cieľa stanovuje zákon povinnosti týkajúce sa vysielania slovenských hudobných diel nielen verejnoprávnemu vysielateľovi , ale aj vysielateľom s licenciou, pričom žiadnym spôsobom nepopiera existenciu duálneho systému vysielania v Slovenskej republike. Systém kvót vo vysielaní je už v slovenskom právnom poriadku osvedčený, keďže zákon stanovuje napr. podiel programov vo verejnom záujme, podiel európskych diel a diel nezávislých producentov, ktorým sú televízni vysielatelia povinní vyhradiť vysielací čas. 
 	
MI 	K čl. I, 5. bod (§ 17 ods. 1 písm. i/) 
Čl. I bod 5 znie takto: „5. V § 17 sa odsek 1 dopĺňa písmenom i), ktoré znie: „i) poskytovať retransmisiu programovej služby v celom jej rozsahu vrátane doplnkových obsahových služieb,37) pokiaľ zo súhlasu vysielateľa nevyplýva inak.“.“ 

Mediálny inštitút považuje túto pripomienku za zásadnú. 

Odôvodnenie: 
Návrh zákona zavádza povinnosť retransmitovať programovú službu vcelku bez ohľadu na rozsah vysielateľom poskytnutého súhlasu. Návrh zákona tak prelamuje absolútne právo vysielateľa zakázať retransmisiu vysielania programovej služby (alebo jej/jeho časti), čo je v rozpore s medzinárodnými zmluvami priznávajúcimi vysielateľovi majetkové práva k vlastnému vysielaniu. Retransmisia je použitím vysielania, preto rozsah, v akom vysielanie smie prevádzkovateľ použiť, je v plnej kompetencii vysielateľa, a nie je možné tento súhlas obchádzať verejnoprávnou výnimkou mimo súkromnoprávnej úpravy. Osobitne nepochopiteľné je to v prípadoch, keď vysielateľ šíri doplnkové obsahové služby teritoriálne rôznorodé (napríklad rôzne interaktívne služby alebo jazykové mutácie služby), zamerané na potreby konkrétneho teritória.  	Z 	N 	Podľa § 17 ods. 1 písm. c) zákona č. 308/2000 Z. z. je prevádzkovateľ retransmisie povinný poskytovať retransmisiu programovej služby len so súhlasom pôvodného vysielateľa tejto služby. Návrhom zákona nedochádza k žiadnej zmene tejto povinnosti prevádzkovateľa retransmisie.  	
MI 	K čl. I, 6. bod (§ 17 ods. 2) 
V Čl. I sa bod 6 vypúšťa bez náhrady. 

Mediálny inštitút považuje túto pripomienku za zásadnú. 

Odôvodnenie: 
Návrh zákona rozširuje pôsobnosť aj na prevádzkovateľov retransmisie, nad ktorými vykonáva dohľad iný národný regulátor v rámci EÚ. Návrh zákona tak, ako je formulovaný, narúša princípy voľného pohybu služieb, keď zavádza popri dohľade krajiny pôvodu aj dohľad v rámci krajiny poskytovania služby. Judikatúra ESD pritom dohľad, pokiaľ ide o poskytovanie retransmisie, umožňuje v prípadoch cezhraničného poskytovania elektronickej komunikačnej služby neharmonizovaných telekomunikačným balíkom len národnej telekomunikačnej autorite, t. j. národnému regulátorovi, ktorý vykonáva dohľad nad elektronickými komunikačnými službami, resp. sieťami. 	Z 	N 	Predkladateľovi nie je známe rozhodnutie SD EÚ, v ktorom by bolo konštatované, že v prípade služby retransmisie je pri jej cezhraničnom poskytovaní ako služby neharmonizovanej telekomunikačným balíkom oprávnená vykonávať dohľad len národná telekomunikačná autorita. Kompetencia Rady regulovať službu retransmisie poskytovanú subjektom so sídlom v inom členskom štáte je v súlade so slobodou poskytovania služieb a opiera sa o rozhodnutie SD EU vo veci C-475/12. Kompetencia Rady sa vzťahuje len na prípady, keď subjekt so sídlom mimo územia Slovenskej republiky neplní porovnateľnú povinnosť v inom členskom štáte. Nepôjde teda o duplicitné vynucovanie rovnakých alebo obdobných povinností. Na takéto subjekty sa nebude nevzťahovať ani povinnosť predchádzajúcej registrácie poskytovanej služby, resp. povinnosť získať povolenie zo strany Rady pre poskytovanie služby retransmisie. Rada už v súčasnosti vykonáva kompetencie, ktoré sú spojené s reguláciou elektronických komunikácií (konkrétne povinnosť must carry, ktorá vyplýva zo smernice 2002/22/ES).  	
MI 	K čl. I, 7. bod (§ 17 ods. 8) 
Čl. I bod 7 znie takto: „7. § 17 sa dopĺňa odsekom 8, ktorý znie: „(8) Povinnosť podľa odseku 1 písm. i) sa nevzťahuje na poskytovanie retransmisie doplnkovej obsahovej služby, ak to z technických dôvodov neumožňuje zariadenie koncového používateľa, ani na poskytovanie analógovej retransmisie alebo retransmisie analógového vysielania programovej služby. Pokiaľ prevádzkovateľ retransmisie, ktorý je povinný poskytovať multimodálny prístup podľa odseku 1 písm. i), poskytuje spolu so službou retransmisie koncovým užívateľom set-top-boxy na príjem retransmisie programovej služby, ktoré neumožňujú využitie multimodálneho prístupu, je povinný poskytnúť koncovému užívateľovi set-top-box umožňujúci využitie multimodálneho prístupu k retransmitovanej programovej službe, a to v lehote 30 dní odo dňa doručenia žiadosti koncového užívateľa; takýto set-top-box je prevádzkovateľ retransmisie povinný poskytnúť koncovému užívateľovi za rovnakých podmienok, za akých ho poskytuje iným koncovým užívateľom v čase vybavenia žiadosti.“.“. 

Mediálny inštitút považuje túto pripomienku za zásadnú. 

Odôvodnenie: 
Návrh zákona zavádza povinnosť retransmitovať programovú službu vcelku bez ohľadu na to, či ide o analógovú (napr. rozhlasovú) službu alebo digitálnu programovú službu a či vôbec doplnkovú službu možno retransmitovať s ohľadom na spôsob retransmisie alebo je účelné s ohľadom na samotnú doplnkovú službu. Je celkom zrejmé, že RDS ako doplnková rozhlasová obsahová služba, je v rámci napr. káblovej retransmisie úplne zbytočná. Návrh zákona tiež vôbec nezohľadňuje ani iné typy digitálnych programových služieb, napr. interaktívne služby, ktoré poskytuje vysielateľ a vyžadujú si osobitné zariadenie u koncového užívateľa (napr. pripojenie na internet). Návrh zákona tiež zavádza povinnosť prevádzkovateľa retransmisie na výmenu set-top-boxov. Znenie návrhu však umožňuje diskriminovať rôzne skupiny spotrebiteľov. Ak totiž jeden spotrebiteľ má set-top-box drahší (napr. HD) a iný spotrebiteľ má lacnejší (napr. SD), obom sa vymenia ich set-top-boxy za rovnaký set-top-box, avšak za rozličných podmienok, ktoré navyše nebudú zrejme totožné ani s podmienkami, za ktoré získal tento set-top-box spotrebiteľ, ktorý nemá nárok na výmenu. Uplatnenou pripomienkou sa navrhuje odstrániť tieto nezrovnalosti. 	Z 	ČA 	Povinnosť poskytovať retransmisiu programovej služby bola v návrhu zákona upravená v tom zmysle, že zákon zaväzuje prevádzkovateľa retransmisie poskytovať retransmisiu programových služieb nie v celom rozsahu vrátane všetkých doplnkových služieb, ale návrh zákona explicitne stanovuje povinnosť prevádzkovateľa retransmisie poskytovať retransmisiu programovej služby vrátane multimodálneho prístupu. V súlade s cieľom návrhu zákona, ktorým je uľahčiť prístup k programom osobám so sluchovým alebo zrakovým postihnutím, a teda zabezpečiť, aby sa multimodálny prístup dostal k týmto osobám, bola v návrhu zákona ponechaná možnosť koncového užívateľa požiadať požiadať prevádzkovateľa retransmisie o výmenu technického zariadenia poskytnutého prevádzkovateľom retransmisie na prijímanie služby, a to za takých podmienok, za akých mu poskytol pôvodné zariadenie.  	
MI 	K čl. II 
Článok II sa vypúšťa. 

Mediálny inštitút považuje túto pripomienku za zásadnú. 

Odôvodnenie: 
Ako vyplýva z návrhu, článok II nie je novelizáciou, ktorá nejako súvisí so zmenou zákona č. 308/2000 Z. z. Novelizácia živnostenského zákona je evidentne novelizáciou, ktorú si vynútil nový autorský zákon, a nie zmeny zákonov v čl. I, III alebo IV, preto je potrebné to riešiť buď novelizačným článkom v rámci nového autorského zákona, alebo samostatným zákonom, ktorým sa novelizuje živnostenský zákon. Takýto „prílepok“ v rámci predloženého návrhu zákona len zneprehľadňuje právny poriadok a nie je ničím odôvodniteľný. 	Z 	N 	Predkladateľ považuje zaradenie čl. II do uvedenej novely za jednoduchú technickú zmenu, ktorá nespôsobí neprehľadnosť právneho poriadku. 	
MI 	K čl. IV, 5. bod (§ 15 ods. 5) a 8. bod (§ 43a) 
V čl. IV sa vypúšťa bod 5. Zároveň sa v čl. IV bod 8 vypúšťa § 43a. 

Mediálny inštitút považuje túto pripomienku za zásadnú. 

Odôvodnenie: 
Navrhovanú povinnosť (§ 15 ods. 5) žiada Mediálny inštitút vypustiť, keďže je v rozpore s voľným pohybom tovaru v rámci EHP, predovšetkým ignoruje princípy tovaru vo voľnom obehu. Navrhované ustanovenie je tiež zjavne diskriminačné, keďže ignoruje menšinové a regionálne jazyky. V nadväznosti na to sa navrhuje vypustiť aj príslušné prechodné ustanovenie (§ 43a). 	Z 	N 	Máme za to, že povinnosť distributéra audiovizuálneho diela zabezpečiť pre slovenské audiovizuálne dielo alebo audiovizuálne dielo v slovenskej pôvodnej jazykovej úprave aj úpravu titulkami pre osoby so sluchovým postihnutím a hlasovým komentovaním pre nevidiacich žiadnym spôsobom neobmedzuje voľný pohyb tovaru v rámci EHP. Obdobná právna úprava existuje aj v Českej republike. Návrh zákona neignoruje menšinové a regionálne jazyky, avšak jeho cieľom bolo uľahčiť prístup k audiovizuálnym dielam pre osoby so zdravotným postihnutím (sluchovým a zrakovým).