Vyhodnotenie medzirezortného pripomienkového konania

Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 416/2002 Z. z. o navrátení nezákonne vyvezených kultúrnych predmetov v znení neskorších predpisov a ktorým sa menia a dopĺňajú niektoré zákony 

Spôsob pripomienkového konania	 	
Počet vznesených pripomienok, z toho zásadných	39  / 8 	
Počet vyhodnotených pripomienok	39 	
		
Počet akceptovaných pripomienok, z toho zásadných	21  / 6 	
Počet čiastočne akceptovaných pripomienok, z toho zásadných	5  / 1 	
Počet neakceptovaných pripomienok, z toho zásadných	13  / 1 	
		
Rozporové konanie (s kým, kedy, s akým výsledkom)		
Počet odstránených pripomienok		
Počet neodstránených pripomienok		

Sumarizácia vznesených pripomienok podľa subjektov
Č.	Subjekt	Pripomienky do termínu	Pripomienky po termíne	Nemali pripomienky	Vôbec nezaslali	
1 .	Úrad pre verejné obstarávanie 	 	 	x 	 	
2 .	Generálna prokuratúra Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
3 .	Konfederácia odborových zväzov Slovenskej republiky 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
4 .	Asociácia zamestnávateľských zväzov a združení Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
5 .	Národná banka Slovenska 	 	 	x 	 	
6 .	Združenie miest a obcí Slovenska 	 	 	 	x 	
7 .	Košický samosprávny kraj 	 	 	 	x 	
8 .	Bratislavský samosprávny kraj 	 	 	 	x 	
9 .	Banskobystrický samosprávny kraj 	 	 	 	x 	
10 .	Trenčiansky samosprávny kraj 	3 (0o,3z) 	 	 	 	
11 .	Trnavský samosprávny kraj 	 	 	x 	 	
12 .	Žilinský samosprávny kraj 	 	 	 	x 	
13 .	Komora reštaurátorov 	1 (0o,1z) 	 	 	 	
14 .	Pamiatkový úrad Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
15 .	Najvyšší kontrolný úrad Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
16 .	Odbor aproximácie práva sekcie vládnej legislatívy Úradu vlády SR 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
17 .	Štatistický úrad Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
18 .	Správa štátnych hmotných rezerv Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
19 .	Prešovský samosprávny kraj 	 	 	 	x 	
20 .	Ministerstvo pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
21 .	Združenie samosprávnych krajov v SR 	 	 	 	x 	
22 .	Únia miest Slovenska 	 	 	 	x 	
23 .	Protimonopolný úrad Slovenskej republiky 	2 (1o,1z) 	 	x 	 	
24 .	Úrad geodézie, kartografie a katastra Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
25 .	Republiková únia zamestnávateľov 	 	 	 	x 	
26 .	Nitriansky samosprávny kraj 	 	 	 	x 	
27 .	Ministerstvo obrany Slovenskej republiky 	2 (2o,0z) 	 	 	 	
28 .	Úrad jadrového dozoru Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
29 .	Úrad pre normalizáciu, metrológiu a skúšobníctvo Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
30 .	Magistrát hlavného mesta SR 	 	 	 	x 	
31 .	Ministerstvo zahraničných vecí a európskych záležitostí Slovenskej republiky 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
32 .	Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
33 .	Úrad vlády Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
34 .	Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
35 .	Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
36 .	Ministerstvo financií Slovenskej republiky 	3 (2o,1z) 	 	 	 	
37 .	Slovenské národne múzeum 	 	 	 	x 	
38 .	Najvyšší súd Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
39 .	Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky 	7 (7o,0z) 	 	 	 	
40 .	Národný bezpečnostný úrad 	 	 	x 	 	
41 .	Ministerstvo dopravy, výstavby a regionálneho rozvoja Slovenskej republiky 	3 (3o,0z) 	 	 	 	
42 .	Úrad priemyselného vlastníctva Slovenskej republiky 	2 (2o,0z) 	 	 	 	
43 .	Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky  	 	 	x 	 	
44 .	Zväz múzeí na Slovensku  	2 (0o,2z) 	 	 	 	
45 .	Ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky 	4 (4o,0z) 	 	 	 	
46 .	Národné osvetové centrum 	 	 	 	x 	
47 .	Slovenská ústredná hvezdáreň 	 	 	 	x 	
48 .	Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
49 .	Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky 	4 (4o,0z) 	 	 	 	
50 .	Úrad na ochranu osobných údajov Slovenskej republiky 	2 (2o,0z) 	 	 	 	
	SPOLU	39 (31o,8z) 	0 (0o,0z) 	16 	19 	

Vyhodnotenie vecných pripomienok je uvedené v tabuľkovej časti.

Vysvetlivky  k použitým skratkám v tabuľke:	
O – obyčajná	A – akceptovaná	
Z – zásadná	N – neakceptovaná	
	ČA – čiastočne akceptovaná	

Subjekt	Pripomienka	Typ	Vyh.	Spôsob vyhodnotenia	
KOZ SR 	Stanovisko k návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 416/2002 Z. z. o navrátení nezákonne vyvezených kultúrnych predmetov v znení neskorších predpisov a ktorým sa menia a dopĺňajú niektoré zákony  
KOZ SR nemá k návrhu pripomienky.  	O 	A 	 	
TNSK 	Čl. I bod 1 ods. 2 písm. a) a b) 
Upozorňujeme na nesprávnu citáciu právneho predpisu v poznámke pod čiarou; vzhľadom na republikáciu zákona č. 49/2002 Z. z. o ochrane pamiatkového fondu v znení neskorších predpisov (úplné znenie zákona č. 238/2014 Z. z.) a v súlade s Legislatívnymi pravidlami tvorby zákonov, príloha č. 2, bod č. 45 odporúčame citovať príslušné ustanovenia úplného znenia zákona č. 238/2014 Z. z.  	Z 	A 	Text upravený. 	
TNSK 	Čl. 1 bod 1 ods. 2 písm. b) 
slovo „nálezy,“ upraviť na „archeologické nálezy a nálezy,“ v príslušnom tvare. 

Odôvodnenie: 
Pri oboch pojmoch by bol odkaz na príslušné ustanovenie zákona o ochrane pamiatkového fondu (§2 ods. 5 a §40 ods. 1). 
Upozorňujeme na nekorektnú terminológiu; pod pojmom „nálezy“ sa podľa odkazu rozumejú archeologické nálezy (§2 ods. 5 zákona o ochrane pamiatkového fondu) a iné nálezy (§ 40 ods. 1 zákona o ochrane pamiatkového fondu). Obidva pojmy však majú rozdielnu zákonnú definíciu, právnu úpravu a režim ich ochrany je rozdielny, t.j. považujeme za vecne nesprávne pojem „archeologický nález“ subsumovať pod pojem „nález“, kam de iure nepatrí. 
 	Z 	A 	Text upravený. 	
TNSK 	Čl. 1 bod 1 ods. 4 
pred slovo „nálezy,“ vložiť slovné spojenie „archeologické nálezy a nálezy,“ v príslušnom tvare. 

Odôvodnenie: 
Upozorňujeme na nekorektnú terminológiu; pod pojmom „nálezy“ sa podľa odkazu rozumejú archeologické nálezy (§2 ods. 5 zákona o ochrane pamiatkového fondu) a iné nálezy (§ 40 ods. 1 zákona o ochrane pamiatkového fondu). Obidva pojmy však majú rozdielnu zákonnú definíciu, právnu úpravu a režim ich ochrany je rozdielny, t.j. považujeme za vecne nesprávne pojem „archeologický nález“ subsumovať pod pojem „nález“, kam de iure nepatrí. 
 	Z 	A 	Text upravený. 	
KR 	Zásadná pripomienka k článkom č. II., III. a IV. návrhu zákona 
Navrhovanými článkami sa má závažným spôsobom zasiahnuť do oblasti poskytovania reštaurátorskej činnosti na národných kultúrnych pamiatkach a zbierkových predmetov výtvarného umenia. Podľa súčasnej právnej úpravy je táto oblasť vybudovaná na princípoch hospodárskej súťaže, keď povolanie reštaurátor je regulovaným povolaním, ktoré vykonávajú fyzické osoby v právnom postavení podnikateľa a sú povinne združené v zákonom zriadenej Komore reštaurátorov. Súčasná právna úprava v tejto oblasti plne rešpektuje, že Slovenská republika má trhovo orientované hospodárstvo vybudované na pravidlách hospodárskej súťaže (čl. 55 Ústavy SR) a na všeobecnom princípe uznávania odborných kvalifikácií v regulovaných povolaniach (smernica 2005/36/ES) a podľa pravidiel poskytovania služieb na vnútornom trhu (zákon č. 136/2010 Z.z.). 
Predkladaný návrh zákona však navrhuje, aby reštaurovanie národných kultúrnych pamiatok vykonávali aj zamestnanci orgánu štátnej správy (zamestnanci Pamiatkového úradu Slovenskej republiky), čím by sa mali vytvoriť dve kategórie v rámci výkonu povolania „reštaurátor“ s rozdielnym právnym postavením na trhu, s rozdielnym overovaním ich odbornej spôsobilosti a s rozdielnou právnou zodpovednosťou. Navrhuje sa totiž, aby reštaurátorom povinne združeným v Komore reštaurátorov, ktorí absolvovali zákonom predpísané overenie odbornej spôsobilosti a poskytujú reštaurátorské služby vo vlastnom mene, na vlastné riziko a na vlastnú zodpovednosť konkuroval na trhu orgán štátnej správy, ktorý bude túto konkurenčnú činnosť vykonávať za prostriedky štátneho rozpočtu Slovenskej republiky, na riziko a zodpovednosť štátu a prostredníctvom zamestnancov, ktorých odborná spôsobilosť vykonávať reštaurovanie nebude overená podľa zákona. Pochybujeme, že neoverenie odbornej spôsobilosti na reštaurovanie je v súlade s verejným záujmom na ochrane kultúrneho dedičstva vyjadreným v čl. 44 ods. 2 a 3 Ústavy SR. 
Pri reštaurovaní zbierkových predmetov výtvarného umenia predkladaný návrh ďalej navrhuje, aby popri reštaurátoroch združených v Komore reštaurátorov poskytovali reštaurátorské služby na trhu nielen zamestnanci Pamiatkového úradu Slovenskej republiky, ale aj zamestnanci štátnych múzeí a galérií. V dôsledku toho sa v tejto oblasti vytvoria až tri kategórie v rámci regulovaného povolania „reštaurátor“ s rozdielnym právnym postavením, s rozdielnym overovaním odbornej spôsobilosti a s rozdielnou právnou zodpovednosťou. Zákonnú povinnosť overovať odbornú spôsobilosť, znášať všetky náklady na udržanie schopnosti poskytnúť objednávateľom kvalifikovanú reštaurátorskú činnosť (t.j. znášať náklady na prevádzkovanie ateliérov a náklady na reštaurovanie, mzdové náklady na zamestnancov, platenie daní a povinných odvodov do zdravotného poistenia a do Sociálnej poisťovne a povinného zákonného poistenia profesijnej zodpovednosti) a zodpovedať za všetky škody spôsobené pri výkone reštaurovania celým svojím majetkom budú mať však len členovia Komory reštaurátorov. Za zamestnancov štátneho orgánu to bude platiť štát zo štátneho rozpočtu z rozpočtovej kapitoly Ministerstva kultúry SR a štát bude aj znášať právnu zodpovednosť voči objednávateľom za škodu spôsobenú zamestnancami štátu. 
Predkladateľ neuvádza, či Pamiatkový úrad Slovenskej republiky bude poskytovať reštaurátorské služby na trhu odplatne alebo bezodplatne, ale sa možno domnievať, že ich bude musieť poskytovať odplatne. K inému záveru nemožno dospieť, pretože väčšina národných kultúrnych pamiatok je v súkromnom vlastníctve a nepredpokladáme, že zo štátneho rozpočtu bude Pamiatkový úrad Slovenskej republiky bezodplatne reštaurovať národné kultúrne pamiatky súkromných vlastníkov. V dôsledku odplatnosti bude mať činnosť Pamiatkového úradu Slovenskej republiky charakter podnikania na trhu reštaurátorských služieb. 
Predkladaný návrh zákona má teda obmedziť členov Komory reštaurátorov v ich základnom práve podnikať, ktoré im zaručuje čl. 35 ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky, a to bez akéhokoľvek opodstatnenia a bez dôvodov, aké pripúšťajú smernice o uznávaní odborných kvalifikácií a o službách na vnútornom trhu. Podľa čl. 13 ods. 4 Ústavy Slovenskej republiky obmedzenie základného práva podnikať je síce možné, avšak sa vždy musí dbať na podstatu a zmysel základného práva a takéto obmedzenia sa môže použiť len na ustanovený cieľ. Konštantná judikatúra Ústavného súdu Slovenskej republiky pri výklade tohto ústavného článku opakovane uviedla, že nemožno akceptovať také legislatívne opatrenie, ktoré úspech určitej skupiny osôb uskutočňujúcich zárobkovú činnosť v zákonom vytvorenom konkurenčnom prostredí bez ústavne akceptovaného dôvodu (cieľa) neodôvodnene sťažuje alebo dokonca priamo vylučuje v prospech inej skupiny osôb (napr. Nález Ústavného súdu Slovenskej republiky zo 6. februára 2008, sp. zn. PL. ÚS 67/07, Nález Ústavného súdu Slovenskej republiky z 18. mája 2010, sp. zn. PL. ÚS 13/09). Predkladateľ návrhu zákona v dôvodovej správe neuvádza absolútne žiadny cieľ, pre ktorý je potrebné členom Komory reštaurátorov ich doterajšie právo na podnikanie obmedziť zavedením paralelného podnikania štátneho orgánu. Z uvedeného dôvodu návrh zákona je v zmysle konštantnej judikatúry Ústavného súdu Slovenskej republiky neústavný. 
Cieľ obmedziť právo reštaurátorov na podnikanie predkladateľ v návrhu zákona neuvádza preto, lebo reálne neexistuje na to nijaký relevantný dôvod. Konkurenčné prostredie poskytovania reštaurátorských služieb na trhu na princípoch hospodárskej súťaže na území Slovenskej republiky funguje nepretržite od roku 1994. Dôsledkom toho je stav, že v súčasnosti existuje dostatočný počet odborne spôsobilých reštaurátorov vo všetkých špecializáciách reštaurovania, ktorí sú schopní nielen poskytnúť reštaurátorské služby na všetkých národných kultúrnych pamiatkach a zbierkových predmetoch výtvarného umenia na území Slovenskej republiky (nie je stav ohrozenia kultúrneho dedičstva pre nedostatok reštaurátorov), ale aj vytvárajú konkurenčné trhové prostredie, ktoré vlastníkom národných kultúrnych pamiatok a zbierkových predmetov výtvarného umenia umožňuje v dôsledku hospodárskej súťaže dosahovať čo najvýhodnejšiu cenu pri vysokej kvalite reštaurovania pod odborným dohľadom a disciplinárnou kompetenciou Komory reštaurátorov. 
Na základe vyššie uvedeného predkladaný návrh zákona svojim obsahom pripomína legislatívu z obdobia rokov 1948 až 1989, pretože nekorešponduje s ústavnými pravidlami čl. 55 Ústavy Slovenskej republiky. Je v rozpore s Ústavou Slovenskej republiky, a to s čl. 1 ods. 1 (Slovenská republika je právny štát), čl. 12 (zákaz diskriminácie), čl. 13 (obmedzenie základných práv a slobôd), čl. 35 ods. 1 (právo na podnikanie) a čl. 55 (trhovo orientované hospodárstvo Slovenskej republiky a povinnosť štátu zabezpečovať ochranu a podporu hospodárskej súťaže). Svojimi právnymi dôsledkami má potenciál v budúcnosti zabrániť vybudovať jednotný trh reštaurátorských služieb v rámci Európskej únie, čo je primárnym cieľom právne záväzných aktov Európskej únie. Ak sa totiž obmedzí národný trh, tak je vylúčené, aby mohol vzniknúť fungujúci nadnárodný trh. V dôsledku toho navrhovaná právna úprava má potenciál sa dostať aj do rozporu s primárnym právom Európskej únie (najmä s článkami 56 a 57 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a s článkom 16 Charty základných práv Európskej únie). 
Predkladaný návrh zákona je aj po legislatívnej stránke zavádzajúci. V dôvodovej správe sa nepravdivo uvádza, že na základe § 10 ods. 2 písm. j) a písm. k) zákona č. 49/2002 Z.z. o ochrane pamiatkového fondu je Pamiatkový úrad Slovenskej republiky oprávnený na výkon reštaurovania národných kultúrnych pamiatok. Citované ustanovenia však vôbec neoprávňujú Pamiatkový úrad Slovenskej republiky poskytovať reštaurátorské služby na trhu, pretože vôbec neriešia oprávnenie na reštaurovanie. Oprávnenie na reštaurovanie je upravené v § 33 ods. 7 tohto zákona, v dôsledku čoho táto časť zákona je preto aj označená ako „Reštaurovanie kultúrnej pamiatky“. Oprávnenie reštaurovať národné kultúrne pamiatky upravuje aj § 4 ods. 3 zákona č. 200/1994 Z.z. o Komore reštaurátorov a o reštaurátorskej činnosti jej členov. Podľa oboch týchto zákonných ustanovení môžu vykonávať reštaurovanie výlučne reštaurátori ako povinní členovia Komory reštaurátorov. Preto tvrdenie predkladateľa v dôvodovej správe o potrebe legislatívnej zmeny pre údajný vzájomný rozpor týchto dvoch zákonov preto nezodpovedá skutočnému stavu, pretože zákony si v tomto smere neodporujú, ale naopak sú vo vzájomnom súlade. 
V dôsledku toho prijatím návrhu zákona by došlo aj k porušeniu čl. 2 ods. 2 Ústavy Slovenskej republiky, pretože sa zverí zamestnancom Pamiatkového úradu Slovenskej republiky oprávnenie poskytovať reštaurátorské služby na trhu bez toho, aby táto činnosť bola v rámci zákonom vymedzenej právomoci zverená Pamiatkovému úradu Slovenskej republiky, ktorý ich zamestnáva. 
Napriek tomu, že predkladateľ navrhuje obmedziť členom Komory reštaurátorov ich právo na podnikanie a zavádza podnikanie orgánu štátnej správy, tak prekvapujúco uvádza v predkladacej správe a v doložke vybraných vplyvov, že navrhovaná úprava nebude mať vplyv na podnikateľské prostredie a na rozpočet verejnej správy, čo je absolútne nereálne. Zákonné obmedzenie práva podnikať má na podnikateľské prostredie bezprostredný vplyv. Takisto podnikanie prostredníctvom štátneho orgánu má bezprostredný vplyv na príjmy a výdavky štátneho rozpočtu, napríklad na platy, dane a odvody zamestnancov, náklady na udržanie schopnosti poskytnúť objednávateľom kvalifikovanú reštaurátorskú činnosť (materiálno-technické zabezpečenie), na náhrady škody spôsobené poskytovaním služieb na trhu reštaurátorských služieb a podobne musia mať vplyv na rozpočet verejnej správy. Z týchto dôvodov namietame konštatovania predkladateľa v uvedených prílohách, pretože nemajú žiadny reálny základ. 
Odhliadnuc od vyššie uvedených právnych dôvodov, navrhovaná úprava spôsobí celosvetovo unikátny stav, keď Slovenská republika bude aktuálne jediným členským štátom v Európskej únii, ktorý v štáte s trhovo riadeným hospodárstvom zavedie bez legitímneho dôvodu hospodársku súťaž na relevantnom trhu nie medzi podnikateľmi, ale medzi podnikateľmi a orgánom štátnej správy. Dokonca bude súťažiť na relevantnom trhu nie hocijaký orgán štátnej správy, ale taký orgán štátnej správy, ktorý na tomto trhu vykonáva podľa zákona štátnu správu, čo už bude absolútne nevídaný a zrejme už nikdy neprekonateľný unikát. 
Pamiatkový úrad Slovenskej republiky je totiž správnym orgánom, ktorý v druhom stupni rozhoduje vo všetkých správnych konaniach na úseku ochrany pamiatkového fondu a vydáva rozhodnutia o všetkých stupňoch reštaurovania národných kultúrnych pamiatok a ktorý vykonáva štátny dohľad, v rámci ktorého okrem iného má sankčnú právomoc vo veciach správnych deliktov na úseku ochrany pamiatkového fondu. V dôsledku toho sa Pamiatkový úrad Slovenskej republiky ocitne v konflikte záujmov, pretože bude sám seba kontrolovať pri reštaurovaní národných kultúrnych pamiatok (t.j. jeden zamestnanec vyhotoví návrh na reštaurovanie, druhý zamestnanec v správnom konaní rozhodnutím povolí reštaurovanie tým, že schváli návrh na reštaurovanie, tretí zamestnanec vykoná reštaurovanie, štvrtý zamestnanec vyúčtuje odmenu za reštaurovanie, piaty zamestnanec v rámci štátneho dohľadu stav národnej kultúrnej pamiatky odobrí). 
Pre ilustráciu absurdity tohto návrhu zákona uvádzame, že tento návrh by mal rovnakú zmysluplnosť, ak by návrh nového stavebného zákona obmedzil v podnikaní podnikateľov v stavebníctve tým, že by navrhol, aby zamestnanci okresného úradu ako druhostupňového stavebného úradu okrem oprávnenia rozhodovať v správnom konaní mali zároveň zákonné oprávnenie povolenú stavbu aj zhotoviť za odplatu a následne si ju odobriť v rámci kolaudačného konania. Prijatie tohto návrhu zákona vytvára precedens, ktorý môže viesť v budúcnosti k myšlienke obmedziť podnikanie aj v iných sektoroch trhového hospodárstva a položiť základy centrálne plánovaného hospodárstva, ako to bolo pred rokom 1989. 
 	Z 	N 	Rozpor trvá. 

Rozporové konanie sa uskutočnilo 28.5.2015, rozpor sa nepodarilo odstrániť. Komora reštaurátorov trvá na tom, že navrhované znenie je v rozpore s čl. 35 ods. 1 Ústavy SR tým, že obmedzuje podnikanie členov komory. 
MK SR trvá na tom, že úprava kvalifikačných predpokladov pre výkon reštaurátorskej činnosti je v súlade s čl. 35 ods. 2 Ústavy SR. Návrh zákona ustanovuje podmienky pre výkon reštaurátorskej činnosti. Súčasne MK SR poukazuje aj na čl. 51 ods. 1 Ústavy SR, podľa ktorého sa práv uvedených v čl. 35 možno domáhať len v medziach zákonov, ktoré tieto ustanovenia vykonávajú. 
 	
OAP SVL ÚV SR 	Všeobecne k návrhu: 

V zákone je zavedená legislatívna skratka „členský štát“, preto ju žiadame používať v celom návrhu. 
 	O 	A 	Text upravený. 	
MPRV SR 	Predkladacia správa 
V šiestom odseku predkladacej správy odporúčame predkladateľovi pred slovom "sociálny" vypustiť predložku "na". 	O 	A 	Text upravený. 	
PMÚ SR 	K čl. II, III a IV návrhu zákona: 
Uvedenými článkami sa mení zákon č. 200/1994 Z.z. o komore reštaurátorov a o výkone reštaurátorskej činnosti jej členov, zákon č. 49/2002 Z.z. o ochrane pamiatkového fondu a zákon č. 206/2009 Z.z. o múzeách a galériách a o ochrane predmetov kultúrnej hodnoty. 

Navrhovaná zmena ruší doposiaľ zákonom zakotvené výlučné oprávnenie členov Komory reštaurátorov vykonávať reštaurovanie. Podľa navrhovanej úpravy túto činnosť popri členoch Komory reštaurátorov budú môcť vykonávať aj zamestnanci pamiatkového úradu a zamestnanci múzea a galérie, pokiaľ splnia zákonom stanovené kvalifikačné predpoklady. 

Úrad podporuje znižovanie a odstraňovanie bariér vstupu na trh, resp. rušenie výhradných oprávnení na poskytovanie určitých služieb a zavádzanie konkurenčného prostredia, a to osobitne v regulovaných odvetviach, kam spadá aj činnosť reštaurátorov. Rozširovanie počtu subjektov, ktoré môžu určité služby poskytovať, vedie k rozšíreniu možností odberateľa vybrať si poskytovateľa služby a zvyšuje tlak na kvalitu a cenu poskytovanej služby. 

Navrhovaná úprava však podľa nášho názoru pri súčasnej formulácii môže spôsobovať problémy a je potrebné ju spresniť, resp. stanoviť detailnejšie pravidlá: 

1. K subjektu, ktorý bude služby reštaurovania poskytovať 
Predovšetkým, nie je vyriešené, či službu reštaurovania bude poskytovať konkrétna fyzická osoba, t.j. zamestnanec pamiatkového úradu, múzea či galérie, alebo daná inštitúcia. Inými slovami, či na trh poskytovania služieb reštaurovania vstupujú konkrétne fyzické osoby ako poskytovatelia, alebo zamestnanci. Uvedené nie je zrejmé ani z dôvodovej správy k zákonu. Považujeme za potrebné túto skutočnosť jednoznačne stanoviť. Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 

2. K cenotvorbe 
Ďalej poukazujeme na to, že v súčasnosti služby reštaurovania poskytujú výlučne členovia Komory reštaurátorov ako podnikatelia v konkurenčnom prostredí. Navrhovanou zmenou na tento trh vstúpia aj iné subjekty z netrhového prostredia (rozpočtové a príspevkové organizácie), ktoré fungujú na základe napojenia na štátny rozpočet, resp. na základe štátom poskytnutého príspevku. Odberatelia služieb reštaurovania teda budú mať na výber, či si zvolia reštaurátora z radov členov Komory reštaurátorov, alebo niektorú z vyššie uvedených inštitúcií, resp. jej zamestnanca. V tomto kontexte nie je zrejmé, či budú tieto služby poskytovať bezodplatne alebo za úhradu, a ak za úhradu, na základe čoho a ako bude stanovená. 

Zo súťažného hľadiska môže vzniknúť problém pri stanovovaní cien – „komerční“ poskytovatelia služieb z radov Komory reštaurátorov ako podnikatelia budú svoje ceny určovať v trhovom prostredí, zohľadňujúc svoje náklady a obchodný zámer, zatiaľ čo ceny „netrhových“ subjektov sa budú odvíjať od iných kritérií. Pokiaľ uvedené inštitúcie dostávajú na svoju činnosť prostriedky z verejných rozpočtov, môžu poskytovať služby za ceny, ktoré by v konkurenčnom prostredí nemohli byť stanovené. Podnikateľské aktivity týchto inštitúcií budú môcť byť financované z prostriedkov verejných rozpočtov, čo môže viesť k skresľovaniu podmienok súťaže na tomto trhu a k vylučovaniu podnikateľských subjektov z trhu. 

Podobnú situáciu už Protimonopolný úrad SR riešil vo vzťahu k nastaveniu fi-nancovania TASR za rozpočtové roky 2005 a 2006 v konaní voči Ministerstvu kultú-ry SR (MK SR). TASR je príspevková organizácia zriadená zákonom, ktorá mala v tom čase podľa zákona o rozpočtových pravidlách nárok na príspevok zo štátneho rozpočtu. TASR bola súčasne subjektom vykonávajúcim činnosti v konkurenčnom prostredí a keďže MK SR nestanovilo pre rozpočtový rok spôsob použitia finanč-ných prostriedkov zo štátneho rozpočtu vopred objektívnym a transparentným spô-sobom, čím umožnilo, aby boli z verejných prostriedkov financované aj také aktivity TASR, ktoré sú poskytované na trhovom princípe v konkurenčnom prostredí. Konku-renti, ktorí poskytovali porovnateľné služby, si ich museli na rozdiel od TASR finan-covať z vlastných podnikateľských príjmov. Dochádzalo preto k zvýhodneniu TASR voči jeho konkurentom a skresleniu hospodárskej súťaže. 

Neskôr úrad v rámci prípravy zákona o TASR v roku 2009 v spolupracoval s MK SR pri nastavení transparentnejšieho prostredia fungovania štátnej tlačovej agentú-ry, a to konkretizáciou účelu príspevku štátu na jej činnosť. Dôležitým aspektom bolo presné vymedzenie zdrojov financovania a podmienok poskytovania finančného príspevku agentúre zo strany štátu. 

Považujeme za potrebné jednoznačne stanoviť, akým spôsobom bude poskytovanie služieb reštaurovania pamiatkovým úradom, múzeami a galériami financované. Túto podmienku považujeme za zásadnú. 
 	Z 	ČA 	Rozpor odstránený. 
Rozporové konanie sa uskutočnilo 28.5.2015. Podľa dohody predkladateľ upraví znenie tak, aby z neho jednoznačne vyplývalo, ktorý subjekt môže vykonávať reštaurovanie a doplní dôvodovú správu o vysvetlenie poskytovania výkonov a postupu oceňovania v rozpočtovej alebo príspevkovej organizácii štátu, obce alebo VÚC podľa zák. č. 523/2004 Z. z. o rozpočtových pravidlách v znení neskorších predpisov. 
 	
PMÚ SR 	2. K cenotvorbe 
Ďalej upozorňujeme, že pamiatkový úrad vystupuje v procese reštaurovania ako orgán dohľadu a dozoru. Pokiaľ by bol zároveň subjektom, ktorý realizuje reštaurovanie, resp. by ho realizovali jeho zamestnanci, dochádzalo by k skresleniu jeho funkcie objektívneho posúdenia procesu reštaurovania a ku konfliktu záujmov.  	O 	N 	Uvedené činnosti sú striktne oddelené. Zatiaľ čo dohľad vykonávajú zamestnanci v štátnej službe, reštaurovanie vykonávajú zamestnanci pri výkone práce vo verejnom záujme.  	
MO SR 	K dôvodovej správe 
Za slová "(Ú. v. EÚ L 159, 28.5.2014)" odporúčame vložiť legislatívnu skratku "(ďalej len "smernica")" a primerane uplatniť jej používanie v ďalšom texte.  	O 	A 	Text upravený. 	
MO SR 	K čl. III  
V treťom novelizačnom bode v § 33a písm. b) odporúčame pred slová "tri roky" vložiť slovo "najmenej". Uvedené sa primerane vzťahuje aj na čl. IV § 13 ods. 9 písm. b) a c). 	O 	A 	Navrhované slovo “najmenej“ doplnené do textu. a súčasne upravené podľa pripomienky MŠVVaŠ SR. 

 	
MZVaEZ SR 	Čl. I bod 1 
V § 2 ods. 4 odporúčame časť vety "ak je súčasne táto právnická osoba majetkom Slovenskej republiky, vyššieho územného celku alebo obce" zosúladiť s ustanovením § 2 ods. 2 zákona č. 278/1993 Z. Z. o správe majetku štátu v znení neskorších predpisov. 
Legislatívno-technická pripomienka. 	O 	ČA 	Text upravený podľa pripomienky MF SR. 	
MF SR 	Všeobecne 
V doložke vybraných vplyvov je potrebné vyznačiť negatívny vplyv na rozpočet verejnej správy, uviesť kvantifikáciu predpokladaných výdavkov na úpravu informačného systému a zdrojové krytie. V nadväznosti na úpravu doložky vybraných vplyvov je potrebné upraviť aj predkladaciu správu. 

V doložke vybraných vplyvov sa uvádza, že návrh nebude mať vplyv na rozpočet verejnej správy, s čím nemožno súhlasiť, pretože v čl. I bode 13 (§ 15 ods. 4) sa ustanovuje povinnosť Ministerstvu kultúry SR používať v komunikácií informačný systém o vnútornom trhu (IMI) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady č. 1024/2012, ktorý sa osobitne upraví pre predmety kultúrnej hodnoty, čo bude mať negatívny vplyv na rozpočet verejnej správy. 
 	Z 	A 	Text Doložky o analýze vplyvov bol konzultovaný s národným koordinátorom pre informačný systém o vnútornom trhu - IMI, ktorým je v Slovenskej republike MH SR. Text bol následne upravený. 
 	
MF SR 	Všeobecne 
Návrh je potrebné zosúladiť s čl. 6 Legislatívnych pravidiel vlády SR (ďalej len „LPV“) (napr. v čl. I bode 1 (§ 2 ods. 1) slová „pred nezákonným vyvezením z územia členského štátu alebo po ňom“ nahradiť slovami „pred nezákonným vyvezením alebo po nezákonnom vyvezení z územia členského štátu“, v bode 3 slovo „šesť“ nahradiť slovom „šiestich“, v bode 11 § 12 druhej vete za slová „územie iného“ vložiť slovo „členského“ v súlade s platným znením § 1) a s prílohou č. 5 k LPV (ďalej len „príloha LPV“) (napr. v čl. I bode 1 § 2 ods. 3 písm. a) vypustiť slová „Európskej únie“ s ohľadom na zavedenú legislatívnu skratku v § 1, poznámku od čiarou k odkazu 2 zosúladiť s bodom 48 druhým odsekom prílohy LPV, v bode 8 vložiť paragrafovú značku pred slovo „9a“, bod 15 zosúladiť s bodom 60 prílohy LPV, v bode 16 nad nový text vložiť slovo „§ 17a“).  	O 	A 	Text upravený. 

MF SR 	K čl. I k bodu 1 (§ 2 ods. 1až 4) 
V odseku 4 odporúčam prepracovať časť vety začínajúcu slovami „ak je súčasne táto právnická osoba majetkom“. 

Právnická osoba zriadená alebo založená orgánom štátnej správy, vyšším územným celkom alebo obcou nie je majetkom Slovenskej republiky, vyššieho územného celku alebo obce. Zakladatelia môžu mať v založenej právnickej osobe len majetkový podiel alebo majetkovú účasť. Taktiež slovné spojenie „z veľkej časti financovaná alebo kontrolovaná“ nie je dostatočne zrozumiteľné, pretože chýba špecifikácia slovného spojenia „z veľkej časti“ a taktiež definícia pojmu „kontrolovaná“. 
 	O 	A 	Text upravený aj v súlade s pripomienkou MS SR. 

 	
MS SR 	K bodu 1 
V navrhovanom odseku 4 § 2 sa opätovne a nadbytočne vymenúvajú kultúrne predmety uvedené v odseku 3. Navrhujeme znenie " Verejnú zbierku Slovenskej republiky tvoria kultúrne predmety Národného kultúrneho dedičstva (§ 2 ods. 2) vo vlastníctve..." 
Slová "alebo kontrolovaná" navrhujeme vypustiť, sú nad rámec smernice. 
Majetkom štátu sú veci vo vlastníctve Slovenskej republiky vrátane finančných prostriedkov, ako aj pohľadávky a iné majetkové práva Slovenskej republiky. Odporúčame skôr použiť pojmy ako "majetková účasť" alebo"napojenie na rozpočet". 
 	O 	ČA 	Terminológia je v súlade so smernicou. 
Upravené podľa pripomienky MF SR. 
 	
MS SR 	K bodu 7 
V navrhovanom odseku 5 v § 8 na konci navrhujeme preformulovať vetu nasledovne "alebo akékoľvek ďalšie opatrenia, ktoré možno od vlastníkov rozumne očakávať." 	O 	N 	Znenie je v súlade so smernicou. 	
MS SR 	K bodu 1 
Definícia kultúrneho predmetu nie je zrozumiteľná.Umožňuje, aby po nezákonnom vývoze bol predmet označený ako súčasť národného kultúrneho dedičstva (§2 ods. 1). Podľa § 2 odsek 3 nezákonným vývozom je vývoz kultúrneho predmetu v rozpore s predpismi na ochranu národného kultúrneho dedičstva. Z toho vyplýva, že v čase vývozu predmet nemusí byť označený za súčasť národného kultúrneho dedičstva, ale až následne a zároveň aby bol nezákonný musel v čase skutku porušovať predpisy na ochranu národného kultúrneho dedičstva. 	O 	N 	Znenie je v súlade so smernicou (čl. 1 bod 1) 	
MS SR 	K bodu 2 
V zmysle smernice nielen pri vyhľadávaní nezákonne vyvezeného kultúrneho predmetu ministerstvo spolupracuje a konzultuje s inými ústrednými orgánmi členských štátov a chýba aj informácia akým spôsobom. Na základe uvedeného navrhujeme navrhované znenie § 15 ods 4 presunúť namiesto § 3 ods. 2. 	O 	N 	Znenie je v súlade so zákonom; je postačujúce. Doplnenie spôsobu komunikácie ústredných orgánov členských štátov nie je vzhľadom na všeobecný charakter zákona vhodné. 	
MS SR 	K bodu 5 
Medzi mimosúdne riešenie sporov podľa zákonov platných v SR patrí zmierovacie konanie, ktoré vykonáva v zmysle § 67 OSP sudca, mediácia podľa zákona č. 420/2004 Z.z., ktorú vykonáva mediátor zapísaný v zozname mediátorov a rozhodcovské konanie podľa zákona č.244/2002 Z.z., ktoré má síce najbližšie k pojmu arbitráž, avšak jeho výsledok má účinky právoplatného rozhodnutia súdu. Na základe uvedeného navrhujeme vypustiť slovo "zmierovacie" a ponechať len "konanie smerujúce k navráteniu nezákonne vyvezeného kultúrneho predmetu na územie žiadajúceho štátu" , ak sprostredkovateľom má byť ministerstvo, prípadne odkázať na zákon o mediácii. 	O 	N 	Znenie je v súlade so smernicou ( čl. 5, ods. 6) a súčasne s platným znením zákona a jeho ďalších ustanovení. 

MS SR 	K čl. III a IV 
Navrhujeme uvedené články vypustiť nakoľko nesúvisia s návrhom zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 416/2002 Z.z. Novelizovať viac zákonov môžno v zmysle Legislatívnych pravidiel len výnimočne a predkladateľ nikde neuvádza, z akých dôvodov sú potrebné novely nesúvisiacich zákonov. 	O 	N 	Návrh na zmenu a doplnenie zákonov uvedených v čl. III a IV priamo súvisia s čl. I. 	
MS SR 	K doložke vybraných vplyvov 
Domnievame sa, že návrh bude mať vplyv na rozpočet, nakoľko štát v pozícii žiadateľa bude uhrádzať prípadné odškodnenie vlastníkovi, pričom vzhľadom na lehoty uvedené v navrhovanom § 6a ako 30 či 70 rokov na navrátenie kultúrneho predmetu, nebude môcť byť vždy uplatnená regresná náhrada voči osobe, ktorá zodpovedá za nezákonné vyvezenie kultúrneho predmetu. 	O 	N 	Upravené podľa pripomienky MF SR. 	
MDVaRR SR 	Čl. I bod 7 
v § 8 ods. 5 odporúčame vypustiť slovo "všetky". 	O 	N 	Terminológia je v súlade so smernicou (čl. 10, 2. ods.). 	
MDVaRR SR 	Čl. III. bod 2.  
odporúčame v poznámke pod čiarou k odkazu 33 za slovom „činnosti“ doplniť slová „jej členov“. 	O 	A 	Doplnené. 	
MDVaRR SR 	Čl. IV  
odporúčame v § 13 ods. 8 vypustiť slovo „len“. 

 	O 	A 	Text upravený v zmysle zásadnej pripomienky PMÚ SR. 	
ÚPV SR 	Čl. I, bod 3 
V navrhovanom znení odseku 4 odporúčame nahradiť slovo "oznámenia" slovom "upovedomenia" a to s poukazom na znenie odseku 3, v ktorom je uvedené, že "súčasne o tom upovedomí žiadajúci štát".  	O 	A 	Text upravený. 	
ÚPV SR 	Čl. III, bod 3 
V § 33a písm. a) odporúčame vypustiť slovo "aspoň" z dôvodu nadbytočnosti. Rovnako odporúčame postupovať aj v čl. IV - § 13 ods. 9 písm. a). 	O 	N 	Pôvodné znenie ponechané z dôvodu jednoznačného určenia kvalifikačných predpokladov. 	
ZMS 	K § 13 ods. 8 
Navrhujeme odstrániť slová „alebo úžitkového umenia“. 

Odôvodnenie: Súčasné zastúpenie členov Komory reštaurátorov nepokrýva potreby múzeí na odborné ošetrenie veľkého množstva a rôznorodosti materiálového zloženia zbierkových predmetov z oblasti úžitkového umenia. Taktiež múzea nemajú vždy možnosť zamestnať reštaurátora na všetky uvedené druhy výtvarných diel. 
 	Z 	A 	Text upravený. 	
ZMS 	K § 13 ods. 9 
Navrhujeme odstrániť slová „alebo úžitkového umenia“. 

Odôvodnenie: Školy v SR (VŠ alebo SŠ) so študijným odborom reštaurovanie neposkytujú vzdelanie na výkon odborného ošetrenia všetkých druhov zbierkových predmetov v oblasti úžitkového umenia. 	Z 	A 	Text upravený. 	
MŠVVaŠ SR 	K čl. I bod 1 
Odporúčame formulovať odsek 4 v súlade s transponovanou smernicou, ktorá definuje "verejné zbierky". Definícia "verejnej zbierky Slovenskej republiky" namiesto všeobecnej definície "verejnej zbierky" má zužujúci význam. Zastávame názor, že napríklad popri zbierke národných kultúrnych pamiatok vo vlastníctve Slovenskej republiky môžu existovať aj iné samostatné verejné zbierky tvorené predmetmi vo vlastníctve obcí atď. 	O 	N 	Znenie je v súlade so smernicou ( čl. 2, ods. 8) 

MŠVVaŠ SR 	K čl. I bod 2 
Odporúčame preformulovať znenie § 3 ods. 2 z dôvodu, že transponovaná smernica umožňuje, aby sa pri vyhľadávaní nezákonne vyvezených predmetov mohli konzultácie vykonávať aj medzi vnútroštátnymi orgánmi členských štátov, ktoré nie sú ústrednými orgánmi. Inštitút konzultácií nie je podľa nášho názoru vyhradený len pre ústredné orgány členských štátov. Zo znenia článku 5 smernice vyplýva, že ústredné orgány majú konzultácie medzi vnútroštátnymi orgánmi členských štátov podporovať (úvodná veta, odsek 3 a posledná veta článku). 	O 	A 	Znenie upravené v zmysle pripomienky 	
MŠVVaŠ SR 	K čl. I body 4 a 8 
V ustanovení § 6a ods. 3 a v § 10a ods. 3 odporúčame pri objektívnej lehote na uplatnenie nároku na navrátenie nezákonne vyvezeného predmetu vložiť slová "odo dňa, keď bol kultúrny predmet nezákonne vyvezený z územia žiadajúceho štátu" z dôvodu, že na rozdiel od príslušných ustanovení smernice je špeciálne určenie dĺžky objektívnej lehoty v uvedených paragrafoch zákona predmetom samostatných odsekov. Ide o jednoznačnosť textu. 
 	O 	ČA 	Navrhované slová sú doplnené do textu. 
§ 10a ods. 3 upravený podľa pripomienky MV SR. 

 	
MŠVVaŠ SR 	K čl. IV 
Navrhujeme formulovať znenie § 13 ods. 9 nasledovne: 
"(9) Kvalifikačné predpoklady na reštaurovanie zbierkových predmetov, ktoré sú výtvarnými dielami maliarskeho, sochárskeho alebo úžitkového umenia, spĺňa fyzická osoba, ktorá získala 
a) vysokoškolské vzdelanie aspoň druhého stupňa v študijnom odbore reštaurovanie, 
b) vysokoškolské vzdelanie prvého stupňa v študijnom odbore reštaurovanie a má tri roky odbornej praxe alebo 
c) úplné stredné odborné vzdelanie príslušného zamerania študijného odboru konzervátorstvo a reštaurátorstvo a má päť rokov odbornej praxe.“. 
Odôvodnenie: 
Ide o terminologické zosúladenie návrhu ustanovenia: 
- s § 16 ods. 4 zákona č. 245/2008 z. z. o výchove a vzdelávaní (školský zákon) a o zmene a doplnení niektorých zákonov, ktorý definuje stupne dosiahnutého vzdelania v rámci stredného vzdelania a 
- s § 2 ods. 5 a prílohou č. 4 vyhlášky č. 64/2015 Z. z. Ministerstva školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky z 24. marca 2015 o sústave odborov vzdelávania a o vecnej pôsobnosti k odborom vzdelávania, ktorá nadobudla účinnosť 1. apríla 2015. 

 	O 	A 	Text upravený. 	
MV SR 	V čl. I v bode 1 § 2 ods. 2 písm. b) 
V čl. I 
V bode 1 § 2 ods. 2 písm. b) dávame na úvahu nahradiť slovo „nálezy2)“ slovami „archeologické nálezy2) a iné nálezy s pamiatkovou hodnotou3)“ a v poznámke pod čiarou k odkazu č. 2 uviesť § 2 ods. 5 zákona č. 49/2002 Z. z. o ochrane pamiatkového fondu v znení neskorších predpisov. 

Odôvodnenie: Samotné slovo „nálezy“ bez bližšej konkretizácie sa nám javí ako príliš všeobecné v porovnaní s označením ďalších súčastí národného kultúrneho dedičstva v odseku. 
 	O 	ČA 	Text upravený podľa pripomienok TSK. 	
MV SR 	V čl. I v bode 4 § 6a 
V bode 4 § 6a odporúčame v odseku 3 doplniť text o prípad nepremlčateľnosti nároku. 

Odôvodnenie: Čl. 8 bod 1 smernice 2014/60/EÚ počíta aj s nepremlčateľnosťou nároku na vrátenie. 
 	O 	A 	Text upravený. 	
MV SR 	V čl. I v bode 10 § 10a ods. 3 
V bode 10 § 10a ods. 3 
- dávame na úvahu upraviť text takto : „(3) Ak ide o kultúrny predmet, ktorý je súčasťou verejnej zbierky podľa § 2 ods. 4 a o kultúrny predmet, zapísaný v inventároch cirkví a náboženských spoločností v Slovenskej republike, nárok na navrátenie je nepremlčateľný.“ 
- k textu „okrem prípadu, ak požiadaný štát ...“ sme toho názoru, že text tretieho odseku v čl. 8 bode 1 „s výnimkou členských štátov, v ktorých je uplatnenie nároku na navrátenie nepremlčateľné“ sa vzťahuje na žiadajúci štát (t.j. tu na SR), a nie na požiadaný (t.j. tu cudzí) štát. 

Odôvodnenie: Nepremlčateľnosť nároku na vrátenie je najvyššou právnou garanciou navrátenia kultúrneho predmetu a umožňuje ju aj smernica 2014/60/EÚ v čl. 8 bodu 1. Pre archívne dokumenty, ktoré sú súčasťou archívneho fondu alebo archívnej zbierky vo verejnom archíve a archívne dokumenty z archívov cirkví a náboženských spoločností alebo zapísané v ich inventároch sa nepremlčateľnosť nároku na ich navrátenie ustanovila v návrhu novely zákona č. 395/2002 Z. z., ktorá je v súčasnosti v legislatívnom procese v Národnej rade Slovenskej republiky. 
Náš názor k písmenu a) v § 10a ods. 3 vychádza z toho, že smernica v čl. 8 bode 1 treťom odseku zakotvuje výnimku 75 rokov z objektívnej lehoty 30 uvedenej v druhom odseku („Ak však ide o .... ); ani táto výnimka sa však neuplatní, ak existuje osobitná úprava členského štátu na ochranu kultúrnych predmetov uvedených na začiatku textu odseku 3. Podľa nášho názoru je to žiadajúci členský štát, ktorý si môže upraviť nepremlčateľnosť; je to totiž v jeho záujme. Nepremlčateľnosť nároku na vrátenie je inštitútom ochrany kultúrneho dedičstva a je tak záujmom predovšetkým žiadajúceho štátu; ťažko si možno predstaviť, že štát s bohatými zbierkami v minulosti nezákonne dovezených pamiatok upraví ako požiadaný štát nepremlčateľnosť nároku uplatneného štátom ich pôvodu. Pripomíname aj znenie odseku 20 preambuly smernice: „Keďže cieľ tejto smernice....nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov...“. Náš názor sa opiera aj o základ smernice, ktorým je princíp subsidiarity. 
 	O 	A 	Text upravený. 	
MV SR 	V čl. I  
Žiadame za bod 14 vložiť nový bod 15 tohto znenia: 
„15. V § 17 odsek 3 znie: 
„(3) Tento zákon sa vzťahuje na konanie o navrátenie nezákonne vyvezených archívnych dokumentov6), ak osobitný predpis neustanovuje inak.“.“ 

Odôvodnenie: Ustanovenia o návratnom konaní sa zakotvili v pôvodnom znení zákona č. 395/2002 Z. z. vzhľadom na to, že jeho legislatívny proces neprebiehal súčasne so zákonom č. 416/2002 Z. z., ale ho prechádzal. Archívne dokumenty sú súčasťou národného kultúrneho dedičstva a v súčasnosti sa na ne zákon č. 416/2002 Z. z. nevzťahuje. Navrhovaná úprava zabezpečí do budúcnosti jednotnú právnu úpravu návratného konania pre všetky súčasti národného kultúrneho dedičstva. Súčasne sa tým do budúcnosti odstráni duplicitná právna úprava a taktiež sa umožní zákonu č. 395/2002 Z. z. za účelom zabezpečenia prípadných špecifík ponechať pre archívne dokumenty postavenie osobitnej úpravy, ktorá má prednosť pred všeobecnou úpravou, napríklad ak by si predložená novela zákona č. 416/2002 Z. z. neosvojila nepremlčateľnosť nároku na vrátenie nezákonne vyvezených kultúrnych predmetov, ktoré sú súčasťou verejných zbierok a kultúrnych predmetov zapísaných v inventároch cirkevných alebo iných náboženských inštitúcií. 

O tejto pripomienke žiadame osobitné rokovanie. 
 	O 	A 	Text doplnený o nový novelizačný bod. 

 	
ÚOOÚ 	V čl. I k zákonu č. 416/2002 Z. z. o navrátení nezákonne vyvezených kultúrnych predmetov navrhujeme doplniť nový novelizačný bod (pripomienka nad rámec navrhovaného materiálu):  
V čl. I k zákonu č. 416/2002 Z. z. o navrátení nezákonne vyvezených kultúrnych predmetov navrhujeme doplniť nový novelizačný bod (pripomienka nad rámec navrhovaného materiálu): 
Navrhujeme doplnenie zoznamu spracúvaných osobných údajov o fyzických osobách spracúvaných na účely podľa tohto zákona, a to napríklad v ustanoveniach § 4 ods. 2 písm. d), § 11 ods. 2 písm. e) zákona č. 416/2002 Z. z. 

Odôvodnenie: Podľa § 10 ods. 2 zákona č. 122/2013 Z. z. o ochrane osobných údajov a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení zákona č. 84/2014 Z. z. (ďalej len „zákon č. 122/2013 Z. z.“) je možné spracúvanie osobných údajov dotknutých osôb, fyzických osôb, bez ich súhlasu, ak osobitný zákon (v tomto prípade zákon č. 416/2002 Z. z.) ustanovuje účel spracúvania osobných údajov, okruh dotknutých osôb a zoznam osobných údajov respektíve ich rozsah. Za účelom súladu zákona č. 416/2002 Z. z. s § 10 ods. 2 zákona č. 122/2013 Z. z. navrhujeme, aby vo vyššie uvedených ustanoveniach boli doplnené zoznamom respektíve rozsahom osobné údaje fyzických osôb spracúvané na účely podľa zákona č. 416/2002 Z. z. 
 	O 	N 	Pripomienka je nad rámec predmetu úpravy. 

 	
ÚOOÚ 	V čl. II k zákonu č. 200/1994 Z. z. o Komore reštaurátorov a o výkone reštaurátorskej činnosti jej členov v znení zákona č. 136/2010 Z. z. navrhujeme doplniť nový novelizačný bod (pripomienka nad rámec navrhovaného materiálu):  
V čl. II k zákonu č. 200/1994 Z. z. o Komore reštaurátorov a o výkone reštaurátorskej činnosti jej členov v znení zákona č. 136/2010 Z. z. navrhujeme doplniť nový novelizačný bod (pripomienka nad rámec navrhovaného materiálu): 
Navrhujeme doplnenie zoznamu osobných údajov respektíve ich rozsahu, v akom komora vedie zoznam členov komory a zoznam autorizovaných reštaurátorov (napríklad § 2 ods. 1 písm. e), § 25 ods. 2 písm. a) zákona č. 200/1994 Z. z. ). 

Odôvodnenie: Vzhľadom na to, že navrhovaným materiálom sa upravuje aj zákon č. 200/1994 Z. z. o Komore reštaurátorov a o výkone reštaurátorskej činnosti jej členov v znení zákona č. 136/2010 Z. z., navrhujeme jeho zosúladenie s § 10 ods. 2 zákona č. 122/2013 Z. z. o ochrane osobných údajov a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení zákona č. 84/2014 Z. z. (ďalej len „zákon č. 122/2013 Z. z.“), podľa ktorého je možné spracúvanie osobných údajov dotknutých osôb, fyzických osôb, bez ich súhlasu, ak osobitný zákon ustanovuje účel spracúvania osobných údajov, okruh dotknutých osôb a zoznam osobných údajov respektíve ich rozsah. Za účelom súladu zákona č. 200/1994 Z. z. s § 10 ods. 2 zákona č. 122/2013 Z. z. navrhujeme doplnenie zoznamu osobných údajov respektíve ich rozsahu v akom komora vedie zoznam členov komory a zoznam autorizovaných reštaurátorov (napríklad: § 2 ods. 1 písm. e), § 25 ods. 2 písm. a) zákona č. 200/1994 Z. z. ). 
 	O 	N 	Pripomienka je nad rámec predmetu úpravy.