Predkladacia správa

Oblasť verejného obstarávania je jednou z najsledovanejších oblastí, ktorá spolu s ďalšími pravidlami pre voľný pohyb tovarov, služieb, pracovných síl a kapitálu vytvára prostredie pre konkurenciu v rámci spoločného vnútorného trhu a spolu s nimi je zárukou vyrovnaného
 udržateľného rastu, vyššej zamestnanosti, sociálnej starostlivosti a životnej úrovne, ako aj ekonomickej a sociálnej súdržnosti. 

Dňa 28. februára 2014 boli prijaté nové smernice upravujúce oblasť verejného obstarávania, 
a síce Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ o verejnom obstarávaní, Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/25/EÚ o obstarávaní vykonávanom subjektmi pôsobiacimi v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb a Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/23/EÚ o udeľovaní koncesií. Prvé dve menované smernice zrušujú a nahrádzajú doterajšie smernice č. 2004/17/ES a 2004/18/ES a tretia menovaná je úplne novou samostatnou právnou úpravou. Predmetné smernice boli uverejnené v Úradnom vetníku Európskej únie dňa 28. marca 2014, pričom transpozičná lehota na zosúladenie vnútroštátnych právnych poriadkov (s výnimkou vymedzených ustanovení s dlhšou lehotou) uplynie 
17. apríla. 2016.  

Nové smernice vychádzajú zo zásad a princípov založených ich predchodcami, pričom ich hlavnými cieľmi sú zefektívnenie a urýchlenie procesov verejného obstarávania prostredníctvom povinnej elektronizácie, väčšia flexibilita a zníženie administratívnej záťaže, uľahčenie prístupu malým a stredným podnikom na trh, podpora využívania verejného obstarávania ako kľúčového nástroja na plnenie cieľov environmentálnej a sociálnej politiky a taktiež zavedenie väčšej právnej istoty pri aplikácii jednotlivých inštitútov. Za týmto účelom bolo v smerniciach zavedených niekoľko nových inštitútov, ako napr. preformulovanie kritérií na vyhodnotenie ponúk kompletnej elektronizácie alebo zavedenie nového postupu zadávania zákazky – inovatívneho partnerstva. Ďalej je možné spomenúť napr. aj úpravu konfliktu záujmov, tzv. in-house zákaziek, priamych platieb subdodávateľom, spoločného obstarávania verejných obstarávateľov z viacerých krajín, zavedenie zákonných dôvodov na odstúpenie od zmluvy a novej koncepcie uzatvárania dodatkov, či predbežného preukazovania podmienok účasti prostredníctvom jednotného európskeho dokumentu. Niektoré z týchto inštitútov prirodzene v sebe nesú aj potenciál sprehľadnenia a zrýchlenia procesu verejného obstarávania.

Na základe uvedeného a v súvislosti s plnením úloh vyplývajúcich z plánu z plánu legislatívnych úloh vlády SR na rok 2015, Úrad pre verejné obstarávanie pripravil návrh nového zákona o verejnom obstarávaní a o zmene a doplnení niektorých zákonov, ktorý týmto predkladá vláde Slovenskej republiky. Návrh tohto zákona okrem transpozície vyššie uvedených smerníc recipuje aj požiadavky skôr transponovaných smerníc týkajúcich sa verejného obstarávania, a síce smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/81 o koordinácii postupov pre zadávanie určitých zákaziek na práce, zákaziek na dodávku tovaru a zákaziek na služby verejnými obstarávateľmi alebo obstarávateľmi v oblastiach obrany a bezpečnosti a o zmene a doplnení smerníc 2004/17/ES a 2004/18/ES, smernice Rady 89/665/EHS z  21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác a smerniea Rady 92/13/EHS 
z  25. februára 1992 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania pravidiel Spoločenstva pre postupy verejného obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a telekomunikácií. Navrhovaná právna úprava okrem toho reflektuje aj požiadavku na vnútroštátnu reguláciu zadávania zákaziek, ktoré nepatria pod pôsobnosť európskej legislatívy a upravuje aj činnosť Úradu pre verejné obstarávanie. 

Návrh zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, ústavnými zákonmi, medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná a zákonmi a súčasne je v súlade s právom  Európskej únie. Návrh zákona nevykazuje vplyvy na rozpočet verejnej správy, nedochádza ním k zvýšeniu regulačného zaťaženia podnikateľského prostredia (opatrenia s vplyvom 
na podnikateľské prostredie boli zavedené poslednými novelizáciami zákona č. 25/2006 Z. z. 
o verejnom obstarávaní a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov 
 pričom tieto opatrenia premieta aj navrhovaná úprava) a taktiež nemá vplyv na životné prostredie, ani informatizáciu spoločnosti. Návrh zákona bol predložený súčasne aj Legislatívnej rade vlády Slovenskej republiky a Hospodárskej a sociálnej rade Slovenskej republiky. 
Účinnosť predkladaného právneho predpisu sa navrhuje stanoviť na 1. januára 2016 a vyplýva 
zo snahy o vyvolanie čo najskoršieho pozitívneho efektu novozavádzaných inštitútov. Stanovený dátum je zároveň plne koherentný aj s vyššie uvedenou transpozičnou lehotou. Za predpokladu, že nenastane nepredvídateľné zdržanie ďalších štádií legislatívneho procesu (predovšetkým v Národnej rade Slovenskej republiky), predkladateľ má za to, že sa poskytuje dostatočná legisvakačná doba.
Súčasťou predkladaného materiálu je aj vyhodnotenie medzirezortného pripomienkového konania. V rámci medzirezortného pripomienkového konania bolo od 37 subjektov (z celkového počtu 54) vznesených 1413 pripomienok, z toho 527 zásadných. Pripomienky do dňa, kedy boli práce na návrhu zákona ukončené nedoručilo 15 subjektov – Najvyšší súd SR, Magistrát hlavného mesta SR Bratislavy, Magistrát mesta Košice, Mestské úrady – Nitra, Trnava, Trenčín, Žilina, Prešov, Banská Bystrica, samosprávne kraje – Banskobystrický, Trenčiansky, Žilinský, Prešovský, Nitriansky, ako aj Združenie samosprávnych krajov v SR. Ministerstvo zdravotníctva SR a Trnavský samosprávny kraj k návrhu zákona nemali pripomienky. Po uplynutí lehoty na zasielanie pripomienok boli doručené celkovo dve pripomienky, a to od Slovenskej akadémie vied (1) a od verejnosti (1). Verejnosť vzniesla celkovo 44 pripomienok, z ktorých všetky boli obyčajné. Pripomienky verejnosti nevykazovali charakter hromadnej pripomienky, ani nebol identifikovaný väčší počet obsahovo totožných pripomienok. 

Z celkového počtu 1413 pripomienok bolo akceptovaných 380 pripomienok (89 zásadných), čiastočne akceptovaných 187 pripomienok (84 zásadných). Neakceptovaných ostalo 846 pripomienok, z toho 354 zásadných. V rámci rozporového konania vedeného na úrovni štatutárnych zástupcov, neboli odstránené rozpory týkajúce sa zásadných pripomienok s nasledujúcimi subjektmi – Ministerstvo vnútra SR, Ministerstvo financií SR, ZMOS, Klub 500, Zväz stavebných podnikateľov Slovenska, Republiková únia zamestnávateľov.