Author: Minarovychova Viera
Last saved by: Cebulakova Monika

B. Osobitná časť

K čl. I bodu 1
Navrhuje sa zmena podmienok v odkázanosti na individuálnu prepravu osobným motorovým vozidlom pre fyzické osoby s ťažkým zdravotným postihnutím (ďalej len „FO s ŤZP)             s cystickou fibrózou s pľúcnymi a gastrointestinálnymi prejavmi. Cystická fibróza je vážne geneticky podmienené nevyliečiteľné multiorgánové ochorenie, ktoré spôsobuje sociálne dôsledky a vylúčenie skupiny ľudí s týmto ochorením z bežného života. Priemerná dĺžka života ľudí s cystickou fibrózou je cca 40 rokov.

K čl. I bodu 2
Navrhuje sa, aby sa vyplatené sumy z poistenia pre prípad dožitia a doplnkového dôchodkového sporenia nepovažovali za príjem FO s ŤZP pri posudzovaní príjmu pre účely kompenzácie ťažkého zdravotného postihnutia.

K čl. I bodu 3
Ide o precizovanie úpravy  druhov príjmu. Pojmy „podpora a príspevok“ sa nahrádzajú pojmami „peňažný dar“ za súčasného vylúčenia nepeňažného plnenia, ktoré je upravené v ustanoveniach o zisťovaní majetku podľa bodu 2. Oproti súčasnej právnej úprave sa peňažné dary do výšky 12-násobku sumy životného minima pre jednu plnoletú fyzickú osobu v kalendárnom roku nepovažujú za príjem na účely tohto zákona. Takýto peňažný dar môže poskytnúť akýkoľvek subjekt. Zároveň sa rozširuje taxatívne vymenovaný okruh subjektov o cirkvi a náboženské spoločnosti, od ktorých sa poskytnutý finančný dar nepovažuje za príjem na účely tohto zákona. Súčasne sa dopĺňa návrh ustanovenia  o možnosť nadobudnúť peňažné dary, ktorých účelom je posilnenie účinkov kompenzácie, zachovanie alebo zlepšenie  zdravotného stavu. Pri týchto daroch sa nezohľadňuje ich výška, ale iba účel. 

K čl. I bodu 4
Precizuje sa okruh majetku, ktorý sa na účely poskytovania peňažných príspevkov na kompenzáciu sociálnych dôsledkov ťažkého zdravotného postihnutia nepovažuje za majetok na účely tohto zákona tým, že za majetok sa nepovažujú nepeňažné dary, ktorých úhrnná hodnota v kalendárnom roku nepresiahne 12 – násobok sumy životného minima pre jednu plnoletú fyzickú osobu.  Navrhuje sa zosúladenie § 18 ods. 3 písm. p) s novo navrhovaným § 18 ods. 19 písm. e) tým spôsobom, že nehnuteľnosti a hnuteľné veci poskytnuté podľa ods. 3 písm. p) tohto zákona sa nepovažujú za majetok na účely tohto zákona, zároveň sa taxatívne vymenúvajú subjekty, od ktorých sa nepeňažné dary  nepovažujú za majetok  na účely tohto zákona. Súčasne sa dopĺňa návrh ustanovenia  o možnosť nadobudnúť nepeňažné dary, ktorých účelom je posilnenie účinkov kompenzácie, zachovanie alebo zlepšenie  zdravotného stavu. Pri týchto daroch sa nezohľadňuje ich výška, ale iba účel. 

K čl. I bodu 5 
​Ide o legislatívno – technickú úpravu, ktorej účelom je zjednotenie terminológie použitej v zákone č. 448/2008 Z. z. o sociálnych službách so zákonom č. 447/2008 Z. z. o peňažných príspevkoch na kompenzáciu ťažkého zdravotného postihnutia.

K čl. I bodu 6 
Navrhovanou úpravou sa  precizuje mechanizmus kategorizácie pomôcok, na ktoré je možné  poskytnúť peňažný príspevok na kúpu pomôcky. Dôvodom je, že na účely vykonania zmien v zozname pomôcok je rozhodujúce, že bol návrh nielen podaný, ale aj odporučený. Stanovuje sa konkrétny termín vydania opatrenia. 

K čl. I bodu  7
​Ide o legislatívno – technickú úpravu, ktorej účelom je zjednotenie terminológie použitej v zákone č. 448/2008 Z. z. o sociálnych službách so zákonom č. 447/2008 Z. z. o peňažných príspevkoch na kompenzáciu ťažkého zdravotného postihnutia.

K čl. I bodu 8
​​Peňažný príspevok na opatrovanie sa poskytuje priamo fyzickej osobe - opatrovateľovi, ktorý opatruje FO s ŤZP odkázanú na opatrovanie. Maximálne výšky peňažného príspevku na opatrovanie sú stanovené v zákone percentom zo sumy životného minima pre jednu plnoletú fyzickú osobu ustanoveného osobitným predpisom (SŽM). S cieľom stabilizácie finančnej situácie poberateľov peňažného príspevku na opatrovanie sa navrhuje zvýšenie základnej výšky peňažného príspevku na opatrovanie zo 111,32 % SŽM pre jednu plnoletú fyzickú osobu na 125 % SŽM pre jednu plnoletú fyzickú osobu.

K čl. I bodu 9
​Ide o úpravu výšky peňažného príspevku na opatrovanie v súvislosti  so zmenou v § 40 ods. 7 a o legislatívno – technickú úpravu, ktorej účelom je zjednotenie terminológie použitej v zákone č. 448/2008 Z. z. o sociálnych službách so zákonom č. 447/2008 Z. z. o peňažných príspevkoch na kompenzáciu ťažkého zdravotného postihnutia.

K čl. I bodu 10
​Ide o úpravu výšky peňažného príspevku na opatrovanie v súvislosti  so zmenou v § 40 ods. 7 a o legislatívno – technickú úpravu, ktorej účelom je zjednotenie terminológie použitej v zákone č. 448/2008 Z. z. o sociálnych službách so zákonom č. 447/2008 Z. z. o peňažných príspevkoch na kompenzáciu ťažkého zdravotného postihnutia.

K čl. I bodu 11
​Ak FO s ŤZP opatruje opatrovateľ v produktívnom veku (t.j. nepoberá niektorú zo zákonom ustanovených dôchodkových dávok), pri výške peňažného príspevku na opatrovanie sa zohľadňuje príjem opatrovanej FO s ŤZP. Ak opatrovaná FO s ŤZP nie je nezaopatreným dieťaťom, ochrana jej príjmu je vo výške 1,4 násobok SŽM. Táto skupina FO s ŤZP má na účely peňažného príspevku na opatrovanie najnižšiu hranicu ochrany jej príjmu. V prípade, že príjem opatrovanej FO s ŤZP prevýši zákonom stanovenú hranicu ochrany príjmu, peňažný príspevok na opatrovanie sa kráti o sumu tohto prevýšenia. Vzhľadom na skutočnosť, že SŽM bola naposledy valorizovaná v roku 2013, u opatrovateľov v produktívnom veku opatrujúcich dospelé FO s ŤZP bol zaznamenaný klesajúci trend priemernej mesačnej výšky tohto peňažného príspevku. V súčasnosti ide o najohrozenejšiu skupinu poberateľov peňažného príspevku na opatrovanie. S cieľom stabilizácie uvedenej skupiny poberateľov peňažného príspevku na opatrovanie v  produktívnom veku sa navrhuje zvýšiť základnú výšku peňažného príspevku. 

K čl. I bodu 12
​Ide o legislatívno-technickú úpravu s cieľom odstrániť nesprávne a nesúladne používané pojmy v zákone. 

K čl. I bodu 13
Ide o precizovanie vysvetlenia aplikácie ustanovenia § 55 ods. 1 zákona.  Aktuálne znenie zákona sa vzťahuje iba na ustanovenia § 45, 48, 56 a 60  zákona č. 36/2005 Z. z. o rodine a o zmene a doplnení niektorých zákonov (t. j. na náhradnú starostlivosť a poručníctvo), avšak nie na predosvojiteľskú starostlivosť, čo sťažuje získanie pomôcky dieťaťu zverenému do starostlivosti budúcich osvojiteľov na základe rozhodnutia súdu v zmysle ustanovenia § 103 zákona č. 36/2005 Z. z. Dieťa zverené do predosvojiteľskej starostlivosti má počas trvania predosvojiteľskej starostlivosti vždy súdom ustanoveného poručníka, respektíve opatrovníka, ktorým je z pravidla obec (respektíve mestská časť), zastúpená povereným zamestnancom. Uvedená skutočnosť môže byť pri rozhodovaní úradov práce sociálnych vecí a rodiny v predmetnej oblasti však problematická, nakoľko na základe poverenia zamestnanca štatutárom obce k vykonávaniu funkcie poručníka, respektíve opatrovníka sa nejedná o fyzickú osobu (súd ustanovil do funkcie poručníka alebo opatrovníka obec, nie fyzickú osobu).

K čl. I bodu 14
Precizuje sa § 64 ods. 1 tým spôsobom, že pri spracúvaní osobných údajov ustanovenie konkrétne odkazuje na taxatívne vymenovanie údajov ako aj okruh fyzických osôb, ktorých sa ochrana osobných údajov týka. Pri vymedzení účelu spracúvania osobných údajov, okruhu dotknutých osôb a zoznamu osobných údajov nie je ďalej potrebné priamo v zákone ustanovovať oprávnenie príslušného orgánu (Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny SR, Ústredie práce, sociálnych vecí a rodiny, úrady práce, sociálnych vecí a rodiny) spracúvať osobné údaje bez súhlasu dotknutej osoby. Uvedené oprávnenie vyplýva priamo z § 10 ods. 2 zákona č. 122/2013 Z. z. o ochrane osobných údajov a o zmene a doplnení niektorých zákonov, v zmysle ktorého „Prevádzkovateľ ďalej spracúva osobné údaje bez súhlasu dotknutej osoby, ak účel spracúvania osobných údajov, okruh dotknutých osôb a zoznam osobných údajov ustanovuje osobitný zákon.“.

K čl. I bodu 15
V súlade s § 15 ods. 6 zákona č. 122/2013 Z. z. je potrebné priamo v zákone zároveň ustanoviť možnosť spracúvať osobné údaje bez súhlasu dotknutej osoby kopírovaním, skenovaním alebo iným zaznamenávaním úradných dokladov na nosič informácií. 

K čl. I bodu 16
Vzhľadom na potrebu vymedziť druhy osobných údajov potrebných na účely kompenzácií sa rozširuje taxatívne vymenovanie osobných údajov o ďalšie osobné údaje potrebné na identifikovanie účastníkov právnych vzťahov, osôb ktoré sú s účastníkom právnych vzťahov spolu posudzované a údaje určujúce ich status, ktoré príslušné orgány na účely plnenia úloh podľa tohto zákona najčastejšie spracúvajú.  

K čl. I bodu 17
Rozširuje sa okruh subjektov, na ktoré sa ochrana osobných údajov vzťahuje o ďalšie fyzické osoby, ktoré sú označované v dôkazných prostriedkoch v konaní vo veciach peňažných príspevkov na kompenzáciu, preukazu a parkovacieho preukazu. Ide o osoby, ktorých osobné údaje príslušný orgán spracúva  z dôvodu ich uvádzania v dôkazných prostriedkoch a ktoré nie sú  účastníkmi konania (napr. predajca kompenzačných pomôcok, prepravcovia, podávatelia podnetu a neskôr označení svedkovia, bývalý manžel pri posudzovaní príjmu). 

K čl. I bodu 18
Navrhuje sa ustanoviť povinnosť pre úrady práce, sociálnych vecí a rodiny, aby v tých prípadoch, keď bol osobám priznaný peňažný príspevok na opatrovanie  do 31.12.2016, rozhodli o novej výške podľa predpisov platných od 1.1.2017 a to v lehote najneskôr do konca marca 2017. Táto lehota  sa stanovuje vzhľadom na potrebu prehodnotenia výšok nárokov cca. 33 000 poberateľov peňažného príspevku na opatrovanie.
V záujme zabezpečiť rovnaké postavenie FO s ŤZP, ktorým je poskytovaná celoročná pobytová sociálna služba, okrem útulku, domova na pol ceste, zariadenia núdzového bývania,  zariadenia podporovaného bývania ako aj v zariadení sociálnych služieb na určitý čas, najviac 30 po sebe nasledujúcich dní sa navrhuje jednoznačne ustanoviť, že peňažný príspevok na kompenzáciu zvýšených výdavkov sa od účinnosti navrhovaného zákona odníme uvedenej skupine FO s ŤZP, a to bez ohľadu na to, že tento peňažný príspevok bol FO s ŤZP priznaný pred účinnosťou navrhovaného zákona. 

K čl. I bodu 19
Vzhľadom na aplikačné problémy sa do vzoru výkazu o odpracovaných hodinách osobnej asistencie dopĺňa spôsob vykazovania odpracovaných hodín osobnej asistencie pre prípad úmrtia FO s ŤZP.

K čl. II bodu 1
Návrh zákona upravuje, že za psa so špeciálnym výcvikom podľa § 25 ods. 1 zákona č. 447/2008 Z. z. sa považuje na účely zákona č. 282/2002 Z. z. aj  pes v špeciálnom výcviku. Uvedené sa navrhuje z dôvodu, že postavenie psa v špeciálnom  výcviku doposiaľ nebolo legislatívne upravené, čo spôsobovalo prekážku pri jeho výcviku, nakoľko výcvik týchto psov sa vykonáva na verejne prístupných miestach. 

K čl. II bodu 2
​Navrhuje sa zjednotiť hmotnoprávnu úpravu kategorizácie psov podľa zákona                       č. 282/2002 Z. z. , ktorým sa upravujú niektoré podmienky držania psov  v znení zákona        č. 102/2010 Z. z. a zákona č. 447/2008 Z. z. o peňažných príspevkoch na kompenzáciu ťažkého zdravotného postihnutia a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov. Z uvedeného dôvodu sa navrhuje v taxatívnom vymedzení zvláštneho psa nahradiť pojem „vodiaci“ pojmom „so špeciálnym výcvikom“, ktorý v zmysle odkazovanej právnej normy zahŕňa tri typy psov so špeciálnym výcvikom: vodiaceho psa, asistenčného psa a signálneho psa.

K čl. II bodu 3
Právo na prístup FO s ŤZP na verejne prístupné miesta vrátane každého druhu dopravnej prepravy garantuje osobám so zdravotným postihnutím Dohovor OSN o právach osôb so zdravotným postihnutím v čl. 9 Prístupnosť. Súčasná slovenská právna úprava nedisponuje právnou normou s celoštátnou pôsobnosťou, ktorá by stanovovala všeobecnú povinnosť vodiť psa s náhubkom, avšak právnické osoby (napr. prepravné spoločnosti, obce, ...) túto podmienku  často zaraďujú do svojich normatívnych právnych aktov. Nasadenie náhubku psom so špeciálnym výcvikom sa považuje za eliminujúci faktor vo vzťahu k riadnemu výkonu špeciálnej činnosti psa, keďže jedným z úkonov v rámci uvedených činností je aj podávanie predmetov osobám so zdravotným postihnutím.
Nová úprava zákona č. 282/2002 Z. z. má za cieľ zaviesť výnimku z podmienok vodenia psov a tým odstrániť spory vznikajúce z nejednotnosti posudzovania podmienok vo veciach vodenia psov medzi právnickými osobami, fyzickými osobami a FO s ŤZP v sprievode psa so špeciálnym výcvikom. Návrh zákona ustanovuje výnimku, ktorou je vodenie psa bez náhubku. Preto okolnosť, že pes so špeciálnym výcvikom nemá nasadený náhubok, nemôže byť dôvodom vylúčenia FO s ŤZP a jeho sprevádzajúceho psa z verejne prístupných priestorov.

K čl. III
V zákone o sociálnom poistení sa navrhuje odstrániť hranicu 12 rokov na účely platenia poistného na dôchodkové poistenie štátom za fyzické osoby, ktoré nepracujú, nepoberajú niektorú zo zákonom ustanovených dôchodkových dávok a
1.	v produktívnom veku sa starajú o dieťa s dlhodobo nepriaznivým zdravotným stavom po dovŕšení šiestich rokov jeho veku najdlhšie do 18 rokov veku, 
2.	ktorým sa v produktívnom veku poskytuje peňažný príspevok na opatrovanie alebo
3.	ktoré majú podľa zmluvy o výkone osobnej asistencie  vykonávať túto v rozsahu najmenej 140 hodín mesačne.
Zámerom predloženého návrhu je na účely dôchodkového poistenia akceptovať starostlivosť o ťažko zdravotne postihnutú osobu v zásade počas celého obdobia, počas ktorého to zdravotný stav FO s ŤZP vyžaduje.

K čl. IV
V návrhu zákona sa rozširuje možnosť vstupu do priestorov zariadenia spoločného stravovania pre všetky osoby so zdravotným postihnutím, ktoré sú sprevádzané psom so špeciálnym výcvikom. 

K čl. V
Navrhuje sa účinnosť zákona od 1. januára 2017.