Author: agenda0
Company: agenda

Správa o situácii na odboroch sociálnych vecí krajských a okresných úradov a návrh riešenia

	Zo záverov celoslovenskej porady prednostov krajských úradov, ktorá sa konala v Senci 19. decembra 2000, vyplynula pre Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky úloha, aby v spolupráci s Ministerstvom vnútra Slovenskej republiky a Ministerstvom financií  Slovenskej republiky vypracovalo analýzu zaťaženosti zamestnancov odborov sociálnych vecí krajských a okresných úradov a navrhlo opatrenia na riešenie. 

	Odbory sociálnych vecí krajských a okresných úradov zabezpečujú výkon štátnej správy na úseku sociálnej pomoci a štátnej sociálnej podpory. 

Pôsobnosť orgánov miestnej  štátnej správy v oblasti sociálnej pomoci upravuje zákon č. 195/1998 Z. z. o sociálnej pomoci v znení neskorších predpisov.

	Na úseku dávky sociálnej pomoci zamestnanci posudzujú individuálne opodstatnenosť  riešenia hmotnej núdze formou dávky sociálnej pomoci či sociálnej služby a rozhodujú o ich poskytnutí. V oblasti  kompenzácie sociálnych dôsledkov ťažkého zdravotného postihnutia  zamestnanci stanovujú mieru funkčnej poruchy občana, komplexne posudzujú sociálne dôsledky ťažkého zdravotného postihnutia, navrhujú vhodné formy kompenzácie, vydávajú o tom posudky a následne rozhodujú o peňažných príspevkoch na kompenzáciu. Zamestnanci oddelení sociálnych služieb posudzujú hmotnú  a sociálnu núdzu občanov s cieľom zabezpečiť ich základné životné podmienky v prirodzenom prostredí. Konajú a rozhodujú o poskytovaní opatrovateľskej služby, prepravnej služby a starostlivosti v zariadeniach sociálnych služieb. V rámci rozhodovacej činnosti na vyššie uvedených úsekoch sa sleduje účelnosť vynakladaných finančných prostriedkov. Na úseku sociálnoprávnej ochrany zamestnanci vykonávajú činnosti sociálnoprávnej ochrany, činnosti sociálnej prevencie a poskytujú sociálne poradenstvo.

Neprimeranej zaťaženosť zamestnancov vznikla v nadväznosti s neúmerným  zvýšením počtu žiadateľov o poskytnutie sociálnej pomoci a to najmä na úseku dávky sociálnej pomoci a úseku kompenzácie sociálnych dôsledkov ťažkého zdravotného postihnutia.

	Odbory sociálnych vecí krajských a okresných úradov zabezpečujú aj výkon štátnej správy na úseku štátnej sociálnej podpory, pričom vychádzajú z právnych predpisov upravujúcich prídavky na deti a príplatok k prídavkom na deti, príspevok na pohreb, príspevok pri narodení dieťaťa, rodičovský príspevok, zaopatrovací príspevok,  príspevok rodičom, ktorým sa súčasne narodili tri alebo viac detí, alebo ktorým sa v priebehu dvoch rokov opakovane narodili dvojčatá, jednorazový príspevok na úhradu potrieb dieťaťa, odmenu pestúna a príspevok na bývanie.

Analýza vývoja počtu zamestnancov odborov sociálnych vecí krajských a okresných úradov

	K 31.12.1990 predstavoval počet zamestnancov oddelení sociálnej starostlivosti  delimitovaných z krajských a okresných národných výborov 3128 osôb. Počet odborno-administratívnych zamestnancov na novozriadených orgánoch všeobecnej štátnej správy na oddeleniach sociálnej starostlivosti okresných a obvodných úradov  k 1.1.1991 predstavoval  3255 osôb s priemernou mzdou vo výške 3205 Sk.

Napriek tomu, že úsek sociálnych vecí bol vždy súčasťou orgánov integrovanej štátnej správy, došlo počas reformy v roku 1996 k zníženiu počtu zamestnancov o 827 osôb. Uvedené zníženie bolo odôvodnené územno – správnym členením, v rámci ktorého došlo v druhostupňových orgánoch miestnej štátnej správy k transformácii okresných úradov v počte 38 na krajské úrady v počte 8. Pôvodný počet okresných úradov bol zredukovaný na 79 nových okresných úradov a na úseku sociálnych vecí bol doplnený o 44 stálych detašovaných pracovísk zachovaním ich sídiel v sídlach pôvodných obvodných úradov. Počet zamestnancov odborov sociálnych vecí ku dňu reformy, t. j. k 30. júnu 1996, predstavoval 3349 osôb. Okrem tohto počtu zamestnancov boli pre činnosť úseku sociálnych vecí využívané verejnoprospešné práce a civilná služba. V rámci znižovania uvedeného počtu zamestnancov zaradených v aparáte okresných a krajských úradov došlo k preradeniu 139,5 referentov do kapitoly 44, t. j. medzi opatrovateľky, a to napriek tomu, že naďalej zabezpečovali výkon štátnej správy na úseku sociálnych služieb..

	Dňa 14. 11. 1996 vláda SR na svojom rokovaní zvýšila počet zamestnancov odborov sociálnych vecí o  79 osôb, t. j. na 2601 zamestnancov celkom.  Každý okresný úrad  bol posilnený o jedného zamestnanca z dôvodu hrozby kolapsu. Následne bola určená rezerva   250 zamestnancov, ktorá bola rozpísaná od 1.1.1997. Taktiež uznesením vlády SR č. 310 z 30.4.1996 bolo pre 15 vybraných okresov s účinnosťou od 1.1.1997 účelovo určených ďalších 15 zamestnancov v prospech riešenia problematiky občanov, ktorí potrebujú osobitnú pomoc. Celkový stav zamestnancov odborov sociálnych vecí tak k 1.1.1997 predstavoval  2866 osôb.

Rozpis zamestnancov odborov sociálnych vecí na krajských  a okresných úradoch v ďalších rokoch bol nasledovný:

Dátum | Počet zamestnancov | Zvýšenie
K 1. januáru 1998 | 2 925,9 | v priebehu roka došlo k zvýšeniu o 20 zamestnancov (uzn. vl. č. 171/1998), požadované zvýšenie  bolo o 340 zamestnancov
K 1. januáru 1999 | 3 038,6 |
K 1. januáru 2000 | 3 340,15 | + 250 zamestnancov podľa uzn. vlády Slovenskej republiky č. 694/1999
K 1. januáru 2001 | 3 364,15 |

	Ku koncu roka 2000 počet zamestnancov odborov sociálnych vecí dosiahol počet 3344,15 osôb, to je stav, aký bol k 30. júnu 1996.

		V tejto súvislosti je potrebné konštatovať, že  stav zamestnancov odborov  sociálnych vecí vždy korešpondoval s rozpisom počtu zamestnancov.

Vzdelanostná, kvalifikačná štruktúra a odmeňovanie zamestnancov

	Najväčší počet zamestnancov má úplné stredné vzdelanie. Ide celkom o 2724,5 zamestnancov, bakalárske štúdium absolvovalo z celkového počtu zamestnancov 1,31 % a vysokoškolské 17,2 %.
	
	Z hľadiska platového zaradenia možno konštatovať, že najviac zamestnancov je zaradených v 8. platovej triede (45,99 %) s ďalšími  zložkami tarifnej mzdy (osobný a  osobitný príplatok, 25 % príplatok za nepodnikanie). Takéto platové zaradenie však nemožno považovať za primerané s ohľadom na  odbornú a psychickú náročnosť výkonov sociálnych pracovníkov a potrebu ich motivácie k práci.
 
	Z celkového počtu zamestnancov odborov sociálnych vecí krajských a okresných  úradov tvoria muži 9,5 % a ženy až 90,5 %. Z hľadiska veku najväčšiu kategóriu tvoria zamestnanci vo veku do 40 rokov (51,9 %), potom od 40 do 50 rokov (36,04 %) a najmenšiu nad 50 rokov (12,06 %).

	V súvislosti s nízkym percentuálnym zastúpením zamestnancov s bakalárskym štúdiom vytvorilo Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky  v spolupráci so vzdelávateľmi a prednostami krajských úradov podmienky pre štandardizované vzdelávanie v oblasti sociálnej práce.

Zhodnotenie zaťaženosti zamestnancov odborov sociálnych vecí krajských a okresných úradov 

Pri príprave zákona o sociálnej pomoci v jeho jednotlivých vecných oblastiach sa vychádzalo zo stanovenia určitého minimálneho počtu zamestnancov, ktorí by mali na orgánoch miestnej štátnej správy výkon v týchto oblastiach zabezpečovať.

S ohľadom na rastúcu mieru nezamestnanosti a prepad  stále väčšieho množstva občanov a ich rodín pod hranicu životného minima je personálne zabezpečenie na úseku dávky sociálnej pomoci nedostatočné. Dokumentuje to porovnanie počtu sociálne odkázaných občanov z roku 1997, ktorých bolo celkovo 157 631, s ich vyše dvojnásobným nárastom v roku 2000 (v tomto roku bolo celkovo 331 067 poberateľov dávky sociálnej pomoci). Vývinová tendencia v počte občanov, u ktorých bolo a je potrebné riešiť stav hmotnej núdze ukazuje, že nedostatok  počtu zamestnancov sa bude prehlbovať vzhľadom na neklesajúcu mieru nezamestnanosti.

Práca na úseku dávky sociálnej pomoci má svoje špecifiká. Vyžaduje nielen individuálny prístup k žiadateľom o jej poskytnutie, dôsledné skúmanie splnenie podmienok, ale aj sledovanie   účelnosti jej využívania. Pri tejto práci je potrebný každodenný kontakt s klientom a terénna sociálna práca. Správanie občana v hmotnej núdzi, osobitne občana v hmotnej núdzi zo subjektívnych dôvodov, býva často vzhľadom na jeho ťažkú sociálnu situáciu a neprimerané očakávania, agresívne. Vykonávanie pracovných činností spojených s poskytovaním dávky sociálnej pomoci si preto v praxi vyžaduje riešiť rôzne situácie v konfliktnom prostredí. Rozhodovacia činnosť v takýchto prípadoch predstavuje pre príslušného zamestnanca značnú fyzickú a psychickú záťaž.

Nový systém kompenzácie sociálnych dôsledkov ťažkého zdravotného postihnutia  v rámci zákona o sociálnej pomoci predpokladal, že zamestnanci Sociálnej poisťovne, ktorí do roku 1999 vykonávali v tejto inštitúcii výkon lekárskej posudkovej činnosti na účely sociálnej starostlivosti o občanov s ťažkým zdravotným postihnutím, prejdú na orgány miestnej štátnej správy a stanú sa súčasťou posudkových útvarov. Ďalší vývoj však tento predpoklad  nepotvrdil a na úsek lekárskej posudkovej činnosti na orgánoch miestnej štátnej správy sa len s veľkými obtiažami darilo získavať odborníkov v tejto oblasti. Dodnes je ich počet deficitný. Podobná situácia je v počte zamestnancov pre oblasť nelekárskej posudkovej činnosti. Pre potreby rozbehu implementácie systému sa stanovil minimálny počet zamestnancov pre lekársku i nelekársku posudkovú činnosť v rozsahu 4 zamestnancov na úrovni každého okresného úradu  a 3 na úrovni krajského úradu. Ešte v rámci prípravy zákona o sociálnej pomoci sa upozorňovalo na to, že výhľadovo sa v roku 2000-2002 budú musieť doplniť odbory sociálnych vecí o ďalších zamestnancov na tomto úseku. Inak nebude možné zabezpečiť podmienky na prechod cca 160 000 občanov so systému sociálnej starostlivosti o občanov s ťažkým zdravotným postihnutím do systému sociálnej pomoci, ktorý nás definitívne očakáva k 31. decembru 2001. 

Celkove nepriaznivú situáciu na tomto úseku sťažuje aj fakt, že posudkové útvary nie sú v rámci organizačnej štruktúry  krajských a okresných úradov  začlenené tak, aby bol zabezpečený výkon posudkovej činnosti nezávisle od rozhodovania o jednotlivých formách kompenzácie. Vhodným riešením by bolo zriadenie oddelení posudkovej činnosti na odboroch sociálnych vecí.

	Na úseku kompenzácií sociálnych dôsledkov ťažkého zdravotného postihnutia spočíva náročnosť práce najmä v jej mnohorakosti a komplexnosti. Pri vybavovaní  žiadostí sa zamestnanci musia s občanom stretnúť  a to nielen na úrade, ale aj v jeho domácnosti. Objektivizujú tak opodstatnenosť jeho požiadaviek a posudzujú  odkázanosť na určitý druh pomoci. Táto práca je tímová, na úrade pôsobí posudkový lekár, sociálni pracovníci a dávkoví špecialisti. Keďže kompenzácia sa týka rozličných oblastí života človeka (mobilita, komunikácia, sebaobslužné práce, práce v domácnosti, atď.), vstupujú  títo odborníci do priameho kontaktu so zdravotníckymi zariadeniami, zdravotnými poisťovňami, architektami, výrobcami a distribútormi kompenzačných pomôcok, mimovládnymi organizáciami, či vzdelávacími inštitúciami. Opakovaný kontakt s inými odborníkmi v rámci posudkového útvaru i mimo neho je mimoriadne sociálne a psychicky náročný. 

Ak nedôjde k navýšeniu počtu zamestnancov na tomto úseku, nebude možné zabezpečiť kvalitný výkon sociálnej práce a priebežne vybavovať žiadosti občanov v oblasti kompenzácie v lehotách stanovených právnymi predpismi. 

V procese konania o individuálnych žiadostiach občanov na poskytovanie sociálnych služieb sa zamestnanci musia pohybovať v rôznych sociálnych prostrediach a komunikovať priamo s frustrovanými osobami s prejavmi agresie a neznášanlivosti. V konaní je potrebné zistiť objektívny stav, ktorý je  často protichodný so záujmami občana, rodiny.

	Naviac stav zamestnancov aparátu krajských úradov na úseku sociálnych služieb je treba navŕšiť o 139,5 zamestnancov, ktorí zabezpečujú výkon štátnej správy v oblasti opatrovateľskej služby a sú zaradení v § 44 – sociálne zabezpečenie.
	
Dôležitou činnosťou  správnych orgánov je sociálnoprávna ochrana a sociálna prevencia. Obe činnosti predstavujú v praxi každodenný a systematický kontakt so špecifickými skupinami občanov, vyžadujú vysokú odbornosť zamestnancov a nemalé nároky na psychickú záťaž. V poslednom čase dochádza k postupnému preraďovaniu týchto zamestnancov na iné úseky (napr. na dávku sociálnej pomoci a do posudkových útvarov), ktorých činnosť je viazaná lehotami správneho konania.  Tým sa zvyšuje počet občanov, ktorým sa poskytuje sociálno-právna ochrana a sociálna prevencia na jedného zamestnanca, pričom počet občanov odkázaných na tieto formy sociálnej pomoci narastá.

Zaťaženosť zamestnancov odborov sociálnych vecí dokumentuje aj počet rozhodnutí vydaných v správnom konaní. Z celkového počtu rozhodnutí vydaných na krajských a okresných úradoch zamestnanci odborov sociálnych vecí vydali až 69,4 % rozhodnutí, okrem toho vykonali až 64,7 % úkonov v správnom konaní z celkového počtu týchto úkonov na krajských a okresných  úradoch. Pri tejto maximálnej zaťaženosti a  stresových situáciách v priemere jeden  zamestnanec odboru sociálnych vecí  rozhodoval v roku 1999 o poskytnutí  čiastky 6,35 mil. Sk a v roku 2000 čiastky až 7,02 mil. Sk (na úseku dávky sociálnej pomoci to predstavuje čiastku 8 mil. Sk).

Z celkového počtu podaní došlých na okresné a krajské úrady vybavili zamestnanci odborov sociálnych vecí 51,6 % podaní.
 
	Z celkového počtu  činností, pri ktorých sa nepostupuje podľa zákona o správnom konaní, vykonali  zamestnanci odborov sociálnych vecí na krajských a okresných úradoch až 31,2 % činností. 
	
Tieto údaje o výkonoch zamestnancov odborov sociálnych vecí však nekorešpondujú s ich percentuálnym zastúpením (17,3 %) na celkovom počte zamestnancov krajských a okresných úradov (bez obslužného personálu). 

Vzhľadom na uvedenú zaťaženosť a nedostatočné personálne vybavenie dochádza k objektívnemu porušeniu lehôt v správnom konaní (najmä na úseku peňažných príspevkov na kompenzácie), čo môže spôsobiť uplatňovanie náhrady škody zo strany občanov. Ide najmä o prípady nevyplatenia jednorazových peňažných príspevkov na kompenzáciu v prípade smrti účastníka konania, ak jeho rodine vznikli finančné straty. Tieto náhrady škôd znáša podľa zákona č. 58/1969 Zb. o zodpovednosti za škodu spôsobenú rozhodnutím orgánu štátu alebo jeho nesprávnym úradným postupom štát, čo predstavuje a bude  predstavovať zvyšujúce sa nároky na štátny rozpočet.

	V tejto súvislosti je nevyhnutné upozorniť na skutočnosť, že v niektorých regiónoch (hlavne s vysokou mierou nezamestnanosti, chorobnosti a invalidity) je zaťaženosť zamestnancov týchto kritických úsekov oveľa vyššia. Na Slovensku pripadá na jedného zamestnanca odboru sociálnych vecí v priemere 450 rozhodnutí, ale v Košickom kraji je to až 750 a v Prešovskom kraji vyše 600 za rok.

	Sústavné narastanie výkonov vo vyššie uvedených oblastiach činnosti sa neodrazilo vo zvýšení počtu zamestnancov a ani v potrebnom materiálno-technickom zabezpečení zamestnancov (nedostatok kancelárskeho materiálu, nedostatočná vybavenosť PC, krátenie limitov na spoje a dopravu, atď.). Táto skutočnosť negatívne ovplyvňuje pracovné podmienky na výkon práce podľa Zákonníka práce a znemožňuje sledovanie účelného vynakladania finančných prostriedkov zo štátneho rozpočtu.

Okrem uvedenej  agendy vykonávajú odbory sociálnych vecí aj agendu štátnych sociálnych dávok. Zabezpečujú výplatu šiestich opakovaných a štyroch jednorazových  štátnych sociálnych dávok.  Aj keď na tomto úseku je konanie zjednodušené, pretože pri rozhodovaní o uvedených dávkach sa neuplatňuje zákon o správnom konaní, vyžaduje si odbornosť zamestnancov. 

Informačno-technologická vybavenosť odborov sociálnych vecí 

Disproporciu medzi percentuálnym zastúpením zamestnancov odborov sociálnych vecí (17,3 % z celkového počtu zamestnancov na krajských a okresných úradoch a temer 70 % vydaných rozhodnutí z celkového počtu rozhodnutí vydaných na krasjkých a okresných úradoch) je možné do určitej miery zmierniť funkčnou informatizáciou činností jednotlivých agend, realizovaných na týchto odboroch s primeraným informačno-technologickým vybavením ich zamestnancov.

Výplata sociálnych dávok poskytovaných podľa platných predpisov odbormi sociálnych vecí okresných úradov je v súčasnosti realizovaná pomocou aplikačného programového vybavenia Sociálne dávky, vypracovaného v roku 1992 firmou IVES Košice. Celoplošné nasadenie aplikácie sa dosiahlo v polovici roku 1994. Do súčasného obdobia je systém priebežne aktualizovaný v súlade s prijímanými legislatívnymi zmenami. 

Program pracuje v prostredí MS-DOS, v prípade sieťovej aplikácie v sieťovom prostredí Novell v architektúre File server , uvedená architektúra systému pri spracovávaní veľkého  počtu údajov (približne 700 000 dávok) spôsobuje malú priepustnosť v počítačových sieťach (systém je pomalý), poskytuje iba slabú ochranu údajov a obsahuje programovú nadstavbu len pre účely získavania štandardných výstupných zostáv bez možnosti podrobnejších vzťahových analýz. 

Na základe poznatkov z koordinovania používania aplikovaného programového vybavenia pre sociálne dávky na odboroch sociálnych vecí krajských a okresných úradov, môžeme konštatovať:
•	z celkového počtu zamestnancov na odboroch sociálnych vecí tzv. priami dávkoví zamestnanci predstavujú okolo 75%,
•	priami „dávkoví“ zamestnanci sú v súčasnosti vybavení 1407 PC, z ktorých je  iba  37 % kvalitnejších Pentií (priemer v celej miestnej štátnej správe je 50,9%),
•	náročnosť agendy na úseku sociálnych vecí si jednoznačne vyžaduje, aby každý dávkový pracovník mal k dispozícii vlastnú pracovnú stanicu  (na jeden PC pripadajú  takmer dvaja zamestnanci). V súčasnosti je potrebné pre odbory sociálnych vecí okresných úradov zabezpečiť cca 2000 nových PC, ktoré by zvládli aj prechod na nové aplikačné programové vybavenie, predstavuje finančný nárok cca 160 mil. Sk,
•	v záujme zvýšenia kontroly správnosti pridelenia príslušnej sociálnej dávky, sledovania a hodnotenia efektívnosti nakladania s finančnými prostriedkami, rozpočtovanými na účely štátnych sociálnych dávok, dávky sociálnej pomoci  a peňažných príspevkov na kompenzáciu sa javí nutný prechod zo v súčasnosti prevádzkovanej DOS-ovskej verzie aplikačného programového vybavenia na perspektívnejšiu Windosovskú softvérovú aplikáciu. Pre tento účel navrhujeme dopracovať, už v rámci projektu Phare, riešenie aplikácie pre štátnu sociálnu podporu. Vyžiada si to však aj zvýšené informačno-technologické zabezpečenie o systémový databázový softvér a výkonnejší server, ale aj personálne zabezpečenie minimálne o pozíciu systémového správcu uvažovaného databázového systému

Zhrnutie 

Zaťaženosť zamestnancov odborov sociálnych vecí na krajských a okresných úradoch sa zvýšila. Dokumentuje to počet vydaných rozhodnutí, počet realizovaných výkonov mimo správneho konania a ich vysoký podiel na výkone celého aparátu krajských a okresných úradov. Napriek tomu sa nezvýšil počet zamestnancov úmerne narastaniu počtu výkonov.

	Na úseku sociálnych vecí vykonávajú činnosť v prevažnej miere  ženy. Psychická a fyzická záťaž sa prejavuje aj v ich osobnom živote. Vzrastá počet ochorení a počet dní dočasnej pracovnej neschopnosti, problémy sa odzrkadľujú aj v rodinnom prostredí. Zaevidovali sme, že v niektorých prípadoch dochádza aj k rozpadom rodín zamestnankýň odborov sociálnych vecí.

	Vzhľadom na uvedené je potrebné konštatovať, že ak sa nepríjmu účinné opatrenia na riešenie  tejto krízovej situácie, nebude možné zabezpečiť v plnom rozsahu pôsobnosť odborov sociálnych vecí krajských a okresných úradov v súlade s platným právnym stavom. 

Tento problém pritom nemá súvislosť s pripravovanou reformou verejnej správy, pretože na úseku dávky sociálnej pomoci a na úseku kompenzácií neuvažuje Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky s presunom kompetencií na iné orgány.