Author: Miroslav Krempasky
Company: UV SR

Predkladacia správa

V novembri 1991 bol v Ženeve prijatý Protokol o obmedzovaní emisií prchavých organických zlúčenín alebo ich prenosov cez hranice štátov. Tento protokol je jeden z mnohých protokolov k Dohovoru o diaľkovom znečisťovaní ovzdušia prechádzajúcom hranicami štátov, ktorý bol prijatý v Ženeve v roku 1979. SR je stranou Dohovoru i všetkých v súčasnosti platných protokolov: o dlhodobom financovaní Programu spolupráce pre monitorovanie a vyhodnocovanie diaľkového šírenia látok znečisťujúcich ovzdušie v Európe - EMEP, o znížení emisií síry alebo ich prenosov najmenej o 30%, o znižovaní emisií oxidov dusíka, o ďalšom znížení emisií síry. V roku 1998 Slovenská republika podpísala aj protokoly o perzistentných organických zlúčeninách a o ťažkých kovoch a v roku 1999 protokol o znížení acidifikácie, eutrofizácie a prízemného ozónu, tieto protokoly však zatiaľ nenadobudli účinnosť, keďže ich neratifikoval dostatočný počet krajín, vrátane SR.
K protokolu o obmedzovaní emisií prchavých organických zlúčenín alebo ich prenosov cez hranice štátov Slovenská republika pristúpila na základe uznesenia Národnej rady SR 471 z 30.9. 1999  a protokol nadobudol pre SR platnosť dňa 14. marca 2000.
Základné záväzné povinnosti strán protokolu sú: do konca roku 1999 zníženie národných ročných emisií prchavých organických zlúčenín (VOC) najmenej o 30% (základný rok 1990); najneskôr do dvoch rokov od nadobudnutia platnosti Protokolu: uplatňovanie vhodných národných alebo medzinárodných emisných limitov pre nové stacionárne zdroje, založených na najlepších dostupných technológiách; uplatňovanie národných alebo medzinárodných opatrení, týkajúcich sa výrobkov s obsahom VOC a presadzovanie používania výrobkov s nízkym alebo žiadnym obsahom VOC; uplatňovanie národných alebo medzinárodných emisných limitov pre nové mobilné zdroje; podpora účasti verejnosti na programoch obmedzovania emisií VOC; do piatich rokov od nadobudnutia platnosti protokolu uplatňovať najlepšie dostupné technológie pre jestvujúce stacionárne zdroje, ktoré tvoria najmenej 1% celkových národných emisií VOC a uplatňovať opatrena na znižovanie emisií VOC z distribučnej siete benzínu. Protokol taktiež ukladá stranám povinnosť vypracovať a rozvíjať národné programy, politiky a stratégie implementácie záväzkov, plynúcich z tohto Protokolu.
Ministerstvo životného prostredia predložilo v apríli 1994 vláde SR materiál č. 373/1994-3: Návrh na pristúpenie Slovenskej republiky k Protokolu o obmedzovaní prchavých organických zlúčenín alebo ich prenosov cez hranice štátov k Dohovoru o diaľkovom znečisťovaní ovzdušia prechádzajúcom hranicami štátov (z roku 1979). Vláda svojím uznesením č. 929 zo 6. septembra 1994 súhlasila s pristúpením SR k uvedenému Protokolu a uložila MŽP SR v bode E.2.a) vypracovať Národný program znižovania emisií prchavých nemetánových organických zlúčenín. Tento program vláda uznesením č. 32/1996 vzala na vedomie a súhlasila s odložením pristúpenia SR k Protokolu do zhodnotenia prvej etapy plnenia Národného programu znižovania VOC. Na základe vyhodnotenia prvej etapy plnenia NP VOC  bol predložený vláde SR v apríli 1999 materiál č. 40-12/1999-min., ktorý vzhľadom na dosiahnuté výsledky odporučil pristúpenie SR k tomuto protokolu. V uznesení č. 520/1999, bod E.4., vláda uložila ministrovi životného prostredia predložiť vláde správu o plnení druhej etapy NP VOC do 31. decembra 2000. 
Východiskom pre plnenie II. etapy NP VOC boli nasledujúce predpoklady: ďalšie zvyšovanie podielu nízko a bezrozpúšťadlových náterových systémov, pokračovanie implementácie plánu redukcie v sektoroch priemyselného spracovania ropy a distribúcie pohonných hmôt, pokračovanie plynofikácie lokálneho vykurovania, ďalšie nahrádzanie zastaralých typov automobilov modernými typmi, vybavenými riadeným katalyzátorom, systematická implementácia legislatívnych opatrení v sektore používania rozpúšťadiel. Na základe uvedených predpokladov sa očakával ďalší 5% pokles emisií VOC do konca roku 2000. 
Súhrnne možno konštatovať, že výsledkom druhej etapy NP VOC bolo 47% zníženie emisií VOC oproti emisiám v roku 1990. Najintenzívnejšia implementácia opatrení na zníženie emisií VOC prebehla v sektoroch, kde zníženie emisií znamená zároveň úsporu suroviny, resp. produktu a náklady na zachytenie a rekuperáciu VOC sa postupne vrátia. V budúcnosti možno očakávať ďalší, avšak miernejší pokles emisií VOC. Čo sa týka ostatných povinností, vyplývajúcich z protokolu, tieto sú v súlade s terajšou a plánovanou právnou úpravou v oblasti ochrany ovzdušia a ich plnenie nepriamo vyplýva aj z požiadaviek na harmonizáciu legislatívy SR s legislatívou EÚ.
Plnenie tohoto Národného programu nemá vplyv na zamestnanosť a tvorbu pracovných miest.