Author: Vavro

Príloha č. 9

Rezolúcia a závery o podpore udržateľných podnikov

Generálna konferencia Medzinárodnej organizácie práce, ktorá sa zišla v roku 2007 na svojom 96. zasadnutí,

po uskutočnení všeobecnej diskusie na základe Správy VI, Podpora udržateľných podnikov,

1. Prijíma nasledovné závery a

2. Vyzýva správnu radu Medzinárodného úradu práce, aby im venovala náležitú pozornosť pri plánovaní budúcich opatrení o podpore udržateľných podnikov, ktorá sa sústreďuje na Program dôstojnej práce a taktiež požiadala generálneho riaditeľa, aby ich zohľadnil jednak pri uplatnení programu a rozpočtu na dvojročné obdobie 2010-11 a prideľovaní ďalších zdrojov, ktoré môžu byť dostupné počas dvojročného obdobia 2008-09.

Závery týkajúce sa podpory udržateľných podnikov

Úvod

1. O významnej úlohe súkromného sektora a udržateľných podnikov v rámci sociálneho a ekonomického rozvoja vrátane vytvárania zamestnanosti a ochrany životného prostredia sa vedie široká a ďalekosiahla medzinárodná rozprava. Správna rada Medzinárodného úradu práce sa preto rozhodla zaradiť bod týkajúci sa podpory udržateľných podnikov do programu 96. zasadnutia Medzinárodnej konferencie práce ako prostriedok dosiahnutia dôstojnej práce v širšom rámci trvalo udržateľného rozvoja.

2. Na svetovom summite v Johannesburgu v roku 2002 bol prijatý záväzok podpory integrácie troch zložiek trvalo udržateľného rozvoja - sociálneho rozvoja a ekonomického rozvoja a ochrany životného prostredia - ako vzájomne závislé a vzájomne sa posilňujúce piliere. Odstránenie chudoby, zmena neudržateľných modelov výroby a spotreby a ochrana a vedenie základne ekonomického a sociálneho rozvoja vo forme prírodných zdrojov sú kľúčové ciele a nevyhnutné požiadavky trvalo udržateľného rozvoja. Medzinárodný systém vrátane MOP, ešte nevytvoril silné synergie medzi sociálnou, environmentálnou a ekonomickou udržateľnosťou. V dôsledku toho sa dosiahol len malý pokrok v podmienkach zbližovania politiky a praktických výsledkov.

3. Tvorba bohatstva závisí na produktívnych interakciách všetkých častí spoločnosti. Udržateľné podniky sú hlavným zdrojom rastu, tvorby bohatstva, zamestnanosti a dôstojnej práce. Podpora udržateľných podnikov je preto hlavným nástrojom dosahovania dôstojnej práce, trvalo udržateľného rozvoja a inovácie, ktorý v priebehu času zvyšuje životnú úroveň a zlepšuje sociálne podmienky. Vlády a sociálni partneri potrebujú spolupracovať na podpore integrácie troch zložiek trvalo udržateľného rozvoja - ekonomickej, sociálnej a environmentálnej - ako navzájom závislých a vzájomne sa posilňujúcich pilierov. MOP je v jedinečnom postavení, aby prispela k trvalo udržateľnému rozvoju podporou dôstojnej práce, pretože práve na pracoviskách sa neoddeliteľne stretávajú sociálne, ekonomické a environmentálne rozmery.

4. Pri riešení výziev k podpore udržateľného podniku je dôležité pripomenúť dokumenty, ktoré usmerňujú širší Program MOP týkajúci sa dôstojnej práce. Ústava MOP^1) vrátane Filadelfskej deklarácie (Deklarácia o cieľoch a zámeroch Medzinárodnej organizácie práce z roku 1944), ako aj Deklarácia MOP z roku 1998, o základných zásadách a právach pri práci a jej následných opatreniach, zdôrazňujú, že ekonomické a sociálne politiky sú nevyhnutné a navzájom sa posilňujúce zložky pre dosiahnutie všeobecného trvalo udržateľného rozvoja a pre podporu sociálnej spravodlivosti. Program globálnej zamestnanosti MOP prijatý správnou radou MÚP ustanovuje súbor politík vrátane politík podnikového rozvoja, ktorých cieľom je dosiahnutie plnej a produktívnej zamestnanosti a dôstojnej práce pre každého.

^1) XIII. časť (čl. 387 až 427) Mierovej zmluvy medzi spojenými a združenými mocnosťami a Nemeckom a protokol (podpísané vo Versailles 28. júna 1919) - č. 217/1921 Zb. a n. v znení neskorších úprav.

5. Podpora udržateľných podnikov je o posilňovaní právnych noriem, inštitúcií a systémov riadenia, ktoré napomáhajú rozvoju podnikov a podporujú ich tak, aby fungovali udržateľným spôsobom. Kľúčovým je tu aktivujúce prostredie, ktoré podnecuje investície, podnikanie, práva pracovníkov a vytváranie, rast a podporu udržateľných podnikov prostredníctvom vyváženia potrieb a záujmov podniku s ašpiráciami spoločnosti na takú cestu vývoja, ktorá rešpektuje hodnoty a zásady dôstojnej práce, ľudskej dôstojnosti a environmentálnej udržateľnosti.

6. Podpora udržateľných podnikov je taktiež o zabezpečení spravodlivého spájania ľudských, finančných a prírodných zdrojov za účelom dosiahnutia udržateľnej inovácie, zvýšenia produktivity a ďalších rozvojových potrieb podniku, ktorých prínosy budú spravodlivo rozdelené v rámci podniku a širšieho spoločenstva. Toto si vyžaduje nové formy spolupráce medzi vládou, podnikom, pracovníkmi a spoločnosťou, aby sa zabezpečila maximálna možná kvalita budúceho života a zamestnania, pri zabezpečení trvalej udržateľnosti planéty. Trojstrannosť (tripartita) vrátane sociálneho dialógu a kolektívneho vyjednávania, je v tomto ohľade rozhodujúcim prvkom.

7. Udržateľné podniky si vyžadujú udržateľné spoločenstvá: podnikom sa darí tam, kde sa darí spoločenstvám a naopak. Toto si vyžaduje ekonomickú kompletnosť, ako aj spravodlivosť pri distribúcii zdrojov a prístupe k nim. Ekonomické posilnenie žien je pre udržateľné spoločenstvá rozhodujúce. Vyžaduje si rovnaký prístup k podnikateľským príležitostiam, finančným službám a trhom práce. Podpora sociálnych a ekonomických príležitostí pre znevýhodnené skupiny je obzvlášť dôležitá vrátane potreby podpory mládeže. Udržateľnosť taktiež znamená dôveru vo verejné politiky a regulačný rámec, že naplnia prísľub prosperujúcich, stabilných a spravodlivých spoločností.

8. Aby boli podniky udržateľné, musia byť životaschopné, ale toto nepopiera skutočnosť, že v energických, dynamických ekonomikách budú niektoré podniky nevyhnutne predmetom akvizície, alebo zlyhajú a že tu prebieha proces vzniku a zániku. Zásady a hodnoty dôstojnej práce sú rovnako smerodajné v prípade podnikov, ktoré budú predmetom akvizície, alebo zlyhajú ako je tomu v prípade tých, ktoré budú úspešné a budú rásť. V tomto ohľade sú veľmi dôležité aktívne politiky trhu práce a sociálnej ochrany pre manažment efektívnych a sociálne spravodlivých prechodov zohľadňujúcich národné okolnosti.

9. Ciele Programu dôstojnej práce sú všeobecne aplikovateľné. Avšak nejestvuje tu žiadne "konfekčné" riešenie, pokiaľ ide o návrh a uplatňovanie politík na podporu udržateľných podnikov. Politiky musia uznávať rozmanitosť situácií v krajinách v zhode s úrovňou rozvoja, zdrojov a inštitucionálnej kapacity krajín, bez narušenia významu pracovných a environmentálnych noriem. Podobne, rozmanitosť veľkostí a typov podnikov a ich miesta v hodnotovom reťazci si vyžaduje škálu diferencovaných prístupov za súčasného uznania, že malé a stredné podniky (MSP) sú jedným z hlavných nástrojov vytvárania pracovných miest. Podpora udržateľných podnikov si taktiež vyžaduje klásť zvláštny dôraz na podporu prechodu ekonomických operatérov z neformálnej do formálnej ekonomiky a zabezpečiť, aby sa zákony a predpisy týkali všetkých podnikov a pracovníkov.

Prostredie, ktoré napomáha udržateľným podnikom

10. Prostredie, ktoré napomáha vytváraniu a rastu, alebo transformácii podnikov na udržateľnom základe v sebe spája legitímnu snahu o zisk - jeden z kľúčových motorov ekonomického rastu - s potrebou rozvoja, ktorý rešpektuje ľudskú dôstojnosť, environmentálnu udržateľnosť a dôstojnú prácu.

11. Aktivujúce prostredie pre rozvoj udržateľných podnikov zahrňuje množstvo faktorov, ktorých relatívny význam sa môže v rôznom štádiu vývoja a v rôznych kultúrnych a sociálne ekonomických kontextoch líšiť. Existujú však niektoré základné podmienky, ktoré sa všeobecne považujú za podstatné. Tieto navzájom prepojené a vzájomne sa posilňujúce podmienky sú nasledovné:

(1) Mier a politická stabilita. Mier a politická stabilita sú základné predpoklady, ktoré napomáhajú vytváraniu a rastu udržateľných podnikov, zatiaľ čo vojna a občianske konflikty sú významným odradzujúcim faktorom, pokiaľ ide o investície a rozvoj súkromného sektora.

(2) Dobré riadenie. Demokratické politické inštitúcie, transparentné a zodpovedné verejné a súkromné subjekty, účinné antikorupčné opatrenia a zodpovedné riadenie podnikov sú kľúčovými podmienkami na to, aby trhové ekonomiky a podniky kvalitne fungovali a citlivejšie reagovali na hodnoty a dlhodobé ciele spoločnosti.

(3) Sociálny dialóg. Sociálny dialóg založený na slobode združovania a na práve na kolektívne vyjednávanie vrátane prostredníctvom inštitucionálnych a regulačných rámcov, je nevyhnutný na dosahovanie efektívnych, spravodlivých a vzájomne prospešných výsledkov pre vlády, zamestnávateľov, zamestnancov a širšiu spoločnosť.
(4) Rešpektovanie univerzálnych ľudských práv a medzinárodných pracovných noriem. Konkurencieschopnosť mala by byť postavená na hodnotách. Rešpektovanie ľudských práv a medzinárodných pracovných noriem, najmä slobody združovania, kolektívne vyjednávanie, zrušenie detskej práce, nútenej práce a všetkých foriem diskriminácie, je charakteristickou črtou spoločností, ktoré úspešne integrovali udržateľnosť a dôstojnú prácu.

(5) Podnikateľská kultúra. Vládne a spoločenské uznanie kľúčovej úlohy podnikov pri rozvoji a intenzívna verejná a súkromná podpora podnikania, inovácie, kreativity a koncepcie mentorstva (poučovanie, usmerňovanie a vzdelávanie pri výkone práce), najmä v prípade štartujúcich podnikov, malých podnikov a cielených skupín ako sú ženy a mládež, sú významné determinanty priaznivého podnikateľského prostredia. Rešpektovanie práv pracovníkov má byť zakotvené v programoch zameraných na podnikateľskú kultúru.

(6) Zdravá a stabilná makroekonomická politika a kvalitné riadenie ekonomiky. Monetárna, fiškálna a devízová politika mala by zabezpečiť stabilné a predvídateľné ekonomické podmienky. Zdravé ekonomické riadenie malo by vyvažovať dvojitý cieľ vytvárania väčšieho počtu kvalitnejších pracovných miest spolu so zápasom proti inflácii a zabezpečovať politiky a pravidlá, ktoré stimulujú dlhodobé produktívne investície. Pozornosť má byť taktiež venovaná zvyšovaniu celkového dopytu ako zdroja ekonomického rastu v závislosti na vnútroštátnych podmienkach. V prípade rozvojových a menej rozvinutých krajín si dosiahnutie zdravých makroekonomických podmienok spravidla vyžaduje rozhodnú podporu medzinárodného spoločenstva prostredníctvom odpustenia dlhov a oficiálnej rozvojovej pomoci.

(7) Obchod a udržateľná ekonomická integrácia. Odlišné úrovne vývoja krajín musia byť zohľadnené pri odstraňovaní prekážok na domácich a zahraničných trhoch. Zvýšenie efektívnosti spôsobené obchodnou integráciou môže viesť k pozitívnym dopadom na zamestnanosť buď z hľadiska kvantity, alebo kvality pracovných miest, alebo z hľadiska ich kombinácie. Avšak, keďže môže obchodná integrácia viesť taktiež k dislokácii práce, väčšej neformálnosti a rastu nerovnosti príjmov, je potrebné, aby vlády v konzultácii so sociálnymi partnermi prijali opatrenia na lepšie zhodnotenie a riešenie dopadu obchodných politík na zamestnanosť a dôstojnú prácu. Taktiež sú potrebné opatrenia na regionálnej a multilaterálnej úrovni, na odstránenie deformácií obchodu a na pomoc rozvojovým krajinám pri budovaní ich exportnej kapacity u produktov s pridanou hodnotou, manažmentu zmien a konkurencieschopnej priemyselnej základne.

(8) Zmena právneho a regulačného prostredia. Zle navrhnuté predpisy a zbytočná byrokratická záťaž podnikov obmedzuje štartujúce podniky a pokračujúcu prevádzku existujúcich podnikov a vedie k neformálnosti, korupcii a k nákladom na efektívnosť. Vhodne navrhnuté, transparentné, zodpovedné a vhodne sprostredkované predpisy, vrátane pravidiel, ktoré podporujú pracovné a environmentálne normy, sú dobré pre trhy a spoločnosť. Napomáhajú formalizácii a podporujú systémovú konkurencieschopnosť. Reforma regulácie a odstraňovanie obmedzení obchodu nemajú takéto normy podkopávať. 
(9) Zákonnosť a zabezpečenie majetkových práv. Formálny a efektívny právny systém, ktorý všetkým občanom a podnikom zaručí, že sú potvrdené a dodržiavané zmluvy, rešpektovaná zákonnosť a bezpečné majetkové práva, je kľúčovou podmienkou nielen pre prilákanie investícií, ale taktiež pre vytváranie istoty a podporu dôvery a poctivosti v spoločnosti. Majetok je viac než jednoduché vlastníctvo. Rozšírenie majetkových práv môže byť nástroj k posilneniu a môže uľahčiť prístup k úverom a kapitálu. Taktiež so sebou nesie povinnosť dodržiavania pravidiel a predpisov ustanovených spoločnosťou.

(10) Spravodlivá konkurencia. Pre súkromný sektor je potrebné stanoviť pravidlá konkurencie, ktoré zahrňujú univerzálne rešpektovanie pracovných a sociálnych noriem a odstraňovať antikonkurenčné praktiky na vnútroštátnej úrovni.

(11) Prístup k finančným službám. Dobre fungujúci finančný systém je mazivom rastúceho a dynamického súkromného sektora. Ak sa pre malé a stredné podniky vrátane družstiev a štartujúcich podnikov zjednoduší prístup k financiám ako je úver, nájom, rizikové investičné fondy, alebo podobné nové typy nástrojov, vytvárajú sa tým vhodné podmienky pre široký proces rozvoja podnikov. Finančné inštitúcie, najmä multilaterálne a medzinárodné, majú byť podnecované, aby do svojich praktík požičiavania peňazí zahrnuli dôstojnú prácu.

(12) Vecná infraštruktúra. Udržateľnosť podniku a ľudský rozvoj kriticky závisia na kvalite a kvantite dostupnej vecnej infraštruktúry, ako sú vecné technické vybavenia pre podniky, dopravné systémy, školy a nemocnice. Spoľahlivý a cenovo prijateľný prístup k vode a energii je taktiež naďalej významným problémom, najmä v rozvojových krajinách. Podnikom taktiež obzvlášť pomáha lokálny prístup k podporným odvetviam ako sú poskytovatelia služieb a dodávatelia a výrobcovia strojových zariadení.

(13) Informačné a komunikačné technológie. Rozšírenie prístupu k informačným a komunikačným technológiám (IKT) je ďalšia rozhodujúca výzva v epoche znalostnej ekonomiky. Využívanie IKT je preto podstatné pre rozvoj udržateľných podnikov a musí sa v tomto ohľade plne zužitkovať. Cenovo dostupná širokopásmová technológia má pre krajiny a podniky taktiež mimoriadny význam a mala by sa podporovať.

(14) Výchova, odborná príprava a celoživotné vzdelávanie. Ľudský talent je jediným najdôležitejším produktívnym faktorom dnešnej ekonomiky. Je dôležité zameriavať sa na rozvoj kvalifikovanej pracovnej sily a rozširovanie ľudských schopností prostredníctvom vysoko kvalitných systémov výchovy, odbornej prípravy a celoživotného vzdelávania, pretože sa tým pomáha pracovníkom nájsť si dobré zamestnanie a podnikom pri hľadaní kvalifikovaných pracovníkov, akých potrebujú. Taktiež by mala byť sprístupnená finančná podpora, za účelom rozšírenia prístupu chudobných pracovníkov ku odbornej príprave a zdokonaľovaniu znalostí. Takto môže spoločnosť dosahovať dvojitý cieľ ekonomického úspechu a sociálneho pokroku.

(15) Sociálna spravodlivosť a sociálne začlenenie. Nerovnosť a diskriminácia sú nezlučiteľné s rozvojom udržateľného podniku. Sú potrebné jasné politiky na dosiahnutie sociálnej spravodlivosti, sociálneho začlenenia a rovnosti príležitostí pre zamestnanie. Účinné vykonávanie práva organizovať sa a vyjednávať kolektívne je taktiež účinným prostriedkom na zabezpečenie spravodlivej distribúcie ziskov z produktivity a adekvátneho odmeňovania pracovníkov.
(16) Adekvátna sociálna ochrana. Udržateľné vnútroštátne modely všeobecného sociálneho zabezpečenia na daňovom alebo inom základe, ktoré poskytujú občanom prístup ku kľúčovým službám, ako je kvalitná zdravotná starostlivosť, dávky v nezamestnanosti, ochrana v materstve a základný dôchodok, sú kľúčové pre zlepšenie produktivity a podporu prechodov k formálnej ekonomike. Ochrana zdravia a bezpečnosti na pracovisku je taktiež rozhodujúca pre rozvoj udržateľného podniku.

(17) Zodpovedný správca životného prostredia. Ak neexistujú príslušné predpisy a stimuly, trhy môžu viesť k nežiaducim následkom k životnému prostrediu. Daňové stimuly a predpisy, vrátane postupov verejného obstarávania mali by byť využité tak, aby podporovali také modely spotreby a výroby, ktoré sú zlučiteľné s požiadavkami trvalo udržateľného rozvoja. Súkromné na trhu založené riešenia, také ako je využívanie environmentálnych kritérií pri posudzovaní úverového rizika, alebo investičných výkonov, sú taktiež účinným prostriedkom riešenia tejto výzvy.

Zodpovedné a udržateľné praktiky na úrovni podniku

12. Na úrovni podniku znamená udržateľnosť prevádzkovanie podniku za účelom dosahovania rastu a zisku a uznania ekonomických a sociálnych ašpirácií ľudí vo vnútri organizácie a mimo nej, na ktorých podnik závisí, ako aj dopad na prirodzené životné prostredie. Dlhodobá životaschopnosť znamená, že manažment podnikov má byť založený na troch pilieroch udržateľnosti: ekonomickom, sociálnom a environmentálnom. Toto podnikom umožňuje vytvárať bohatstvo a dôstojnú prácu.

13. Udržateľné podniky mali by inovovať, prijímať príslušné technológie priaznivé pre životné prostredie, rozvíjať znalosti a ľudské zdroje a zvyšovať produktivitu za účelom zachovania konkurencieschopnosti na vnútroštátnych a medzinárodných trhoch. Taktiež mali by aplikovať takú prax na pracovisku, ktorá je založená na plnom rešpektovaní základných zásad a práv pri práci a medzinárodných pracovných noriem a podporovať dobré vzťahy medzi vedením a zamestnancami ako dôležitý prostriedok zvyšovania produktivity a vytvárania dôstojnej práce. Nasledovné zásady sú uplatniteľné na všetky podniky:

(1) Sociálny dialóg a dobré pracovné vzťahy. Udržateľné podniky sa angažujú v rámci sociálneho dialógu a dobrých pracovných vzťahov, ako je kolektívne vyjednávanie a informovanie a účasť pracovníkov a konzultácie s pracovníkmi. Toto sú účinné nástroje na vytváranie situácií, z ktorých majú všetci úžitok, keď podporujú spoločné hodnoty, dôveru a spoluprácu a sociálne zodpovedné správanie. Sociálny dialóg zahrňuje príklady na medzinárodnej úrovni, ako sú závery Medzinárodných rámcových dohôd medzi nadnárodnými podnikmi a globálnymi odborovými federáciami v rôznych priemyselných odvetviach. Sociálny dialóg podporuje prijatie dlhodobých a sociálne zodpovedných investičných stratégií. Môže prispieť k vyššej produktivite a inovácii, zdraviu a bezpečnosti na pracovisku, ako aj spravodlivosti, poctivosti a rozvoju znalostí, ktoré napĺňajú potreby podnikov a potrebu pracovníkov, pokiaľ ide o uznané a prenositeľné znalostí.

(2) Rozvoj ľudských zdrojov. Rozvoj ľudských zdrojov mál by byť v udržateľných podnikoch založený na sociálnom dialógu a účasti zamestnancov. Udržateľné podniky chápu kvalifikovaných zamestnancov ako zdroj konkurenčnej výhody a chápu zamestnancov jednak ako aktívum a jednak ako prostriedok dosahovania zmeny. Rozvoj príslušných znalostí a schopností a ich účinné využívanie zaisťujú podnikom vysokú produktivitu a konkurencieschopnosť. Je potrebné, aby podniky identifikovali a vymedzili znalosti, ktoré požadujú, investovali do odbornej prípravy pracovníkov a vedúcich riadiacich pracovníkov, podporovali kultúru celoživotného vzdelávania sa a inovácie, podporovali učenie sa na pracovisku a napomáhali výmene vedomostí. Pracovníci mali by využívať výchovu, odbornú prípravu a príležitosti k celoživotnému vzdelávaniu. Rozvoj znalostí a schopností zabezpečuje pracovníkom zamestnateľnosť a schopnosť prispôsobiť sa meniacim sa technológiám a organizácii práce. Udržateľné podniky integrujú do svojej podnikateľskej stratégie rozvoj ľudských zdrojov, ktorý rešpektuje skutočné pracovné pomery a poskytuje rovnaké zaobchádzanie s pracovníkmi a pracovníčkami, pokiaľ ide o rozvoj ich znalostí, schopností a produktivity.

(3) Podmienky práce. Udržateľné podniky ponúkajú podmienky práce, ktoré zabezpečujú bezpečné a motivujúce pracovné prostredie a vzájomne prospešnú flexibilnú organizáciu práce. Prijímajú sa také praktiky na pracovisku, ktoré sú zbavené diskriminácie, obťažovania a zastrašovania. Podporujú rodovú rovnosť a rovnaké príležitosti a zaobchádzanie so zraniteľnými skupinami. Aplikujú praktiky na pracovisku, ktoré zachovávajú udržateľnú rovnováhu medzi prácou, životom a rodinou a uznávajú úlohu žien v rámci trvalo udržateľného rozvoja. Dobré pracoviská sú bezpečné a zdravé a umožňujú zamestnancom, aby prispievali k zmenám a zlepšeniam. Udržateľné podniky taktiež rešpektujú príslušné pracovné normy vrátane minimálneho veku na zamestnanie, odmietajú najhoršie formy detskej práce, odmietajú nútenú prácu a tam, kde je to relevantné, riešia tuberkulózu, maláriu, HIV/AIDS a ďalšie chronické a život ohrozujúce ochorenia. V tomto kontexte je sústava praktických zásad MOP o HIV/AIDS a svet práce, užitočným východiskom. Uznávajú, že takéto praktiky zlepšujú produktivitu a posilňujú inovatívnosť a konkurencieschopnosť podnikov.

(4) Produktivita, mzdy a spoločné výhody. Je potrebné, aby pracovníci mali schopnosť sa zúčastňovať na úspechu podnikov a získať spravodlivý podiel na prínosoch ekonomických aktivít a zvýšenej produktivite. Toto pomáha prispievať k spravodlivejšiemu rozdeleniu príjmov a bohatstva. Kolektívne vyjednávanie a sociálny dialóg sú významné prostriedky, ktorými sa toto dosahuje.

(5) Podniková sociálna zodpovednosť (PSZ). Udržateľné podniky môžu využívať PSZ na doplnenie svojej snahy o udržateľné stratégie a výsledky. PSZ je riadená dobrovoľná podniková iniciatíva a týka sa činností, o ktorých sa predpokladá, že idú nad rámec dodržiavania zákona. PSZ nemôže nahradiť právne predpisy, presadzovanie práva a kolektívne vyjednávanie. Avšak tam, kde je PSZ transparentná a dôveryhodná a založená na skutočnom partnerstve, môže pracovníkom a ostatným zainteresovaným stranám poskytnúť ďalšie príležitosti zaangažovať podniky pokiaľ ide o sociálny a environmentálny dopad ich aktivít. V tomto ohľade pomáhajú s podporou PSZ v hodnotových reťazcoch etické iniciatívy a iniciatívy týkajúce sa poctivého obchodu. Trojstranná (tripartitná) Deklarácia MOP o zásadách týkajúcich sa nadnárodných podnikov a sociálnej politiky (Deklarácia MNE) a Smernice OECD pre nadnárodné podniky poskytujú poradenstvo o dobrom správaní sa a o občianskych právach a povinnostiach.

(6) Riadenie podniku a obchodné praktiky. Dobré riadenie podniku a obchodné praktiky sú založené na takých hodnotách ako je zodpovednosť, poctivosť a transparentnosť, rešpektovanie zákonnosti a základných zásad a práv pri práci. Zásady udržateľných podnikov mali by byť podporované v rámci celého dodávateľského reťazca. Udržateľné podniky prijímajú zodpovedné obchodné praktiky a normy, ktoré zohľadňujú ekonomické, sociálne a environmentálne ciele, zabezpečujú vhodné riadiace stimuly, systémy a zodpovednosti a konzultácie na pracovisku.

14. Udržateľné podniky by sa mali rozhodne zaviazať, že konajú podľa zákonov, ktoré ovplyvňujú ich prevádzky a zákonov, ktoré upravujú ich vzťahy so zvyškom spoločnosti. Prispievajú k úsiliu spoločnosti smerujúcemu k odstráneniu korupcie a zdokonaleniu transparentnosti.

Úloha vlády

15. Úloha vlád je v rámci podpory udržateľných podnikov trojitá:

(1) vytvárať aktivujúce prostredie zabezpečením základných podmienok pre rozvoj udržateľného podniku uvedených vyššie, vrátane uplatňovania a presadzovania pracovných a environmentálnych noriem,

(2) ísť nad rámec týchto základných podmienok pre aktívnym vytváraním programov a politík na vytváranie stimulov pre podniky, zodpovedného a udržateľného rozvoja a správania sa podnikov, napríklad prostredníctvom šírenia príkladov najlepšej praxe, a

(3) správať sa ako udržateľné podniky, jednak ako zamestnávatelia a jednak ako obstarávatelia tovarov a služieb, ak je to vhodné.

16. Vláda môže udržateľné podniky regulovať, uľahčovať ich činnosti a podporovať ich prostredníctvom celej škály politík a praktík, ako napríklad:

(1) Uľahčovanie sociálneho dialógu a účasť na ňom. Sociálny dialóg, sloboda združovania a právo na kolektívne vyjednávanie sú relevantnými nástrojmi podpory udržateľných podnikov a mali by byť rozšírené tak, aby zahrňovali všetky odvetvia ekonomiky.

(2) Presadzovanie pracovného práva prostredníctvom účinnej pracovnej administratívy, vrátane systémov inšpekcie práce. Pre rozvoj udržateľných podnikov je dôležitá vhodne navrhnuté pracovné zákonodarstvo a politiky v oblasti práce. Vlády mali by uplatňovať a presadzovať pracovné zákonodarstvo prostredníctvom systémov pracovnej administratívy a inšpekcie práce s dostatočnými prostriedkami. Skúsenosti získané z uplatňovanía a presadzovania zákonodarstva majú byť zdrojom informácií pre jeho opätovné preskúmavanie. Osobitná pozornosť mala by byť venovaná rozširovaniu pôsobnosti pracovného práva na všetkých zamestnancov, najmä na ženy a mužov v neformálnej ekonomike, alebo pracovníkov v zastretých pracovných pomeroch.

(3) Podpora dobrovoľnej koncepcie podnikovej sociálnej zodpovednosti (PSZ). Vlády mali by PSZ presadzovať, podporovať a zvyšovať o nej povedomie, berúc do úvahy špecifické potreby malých a stredných podnikov (MSP) a podporovať úsilie sociálnych partnerov o spoločné riešenie otázok PSZ.

(4) Podpora sociálne a environmentálne zodpovedného verejného obstarávania, požičiavania a investícií. Vlády mali by podporovať sociálne a environmentálne normy v rámci verejného obstarávania a investičných programov a politík v oblasti požičiavania vrátane bilaterálnych a multilaterálnych úrovní. Mali by posilňovať a upevňovať kultúru rešpektovania práv pracovníkov vytváraním solídneho príkladu, ako aj podporovať zdravé environmentálne praktiky.

(5) Podporovanie odvetví a hodnotových reťazcov. Vlády často podporujú investície do špecifických odvetví a angažujú sa na iniciatívach v oblasti priemyselnej politiky, ktoré sú dôležité rozšíriť obsah rastu zamestnania. Do týchto politík mali by byť plne začlenené sociálne a environmentálne ciele, mali by brať do úvahy celý hodnotový reťazec a nebrzdiť alebo nepotláčať domáce investičné iniciatívy, ani neoslabovať práva pracovníkov.

(6) Pružnosť a ochrana riadiť zmeny. Udržateľné podniky a ekonomiky musia rozvíjať svoju schopnosť prispôsobiť sa rýchlo sa meniacim podmienkam na trhu. Aby podporili schopnosť podnikov a ich pracovníkov vyrovnať sa s takýmito zmenami, vlády by mali rozvíjať právny a inštitucionálny rámec vrátane pracovnej úpravy, sociálnej ochrany, aktívnych politík trhu práce a účinných služieb zamestnanosti, ktoré taktiež podporujú adaptačnú schopnosť podnikov. Takéto politiky mali by byť rozvíjané v rámci úplných konzultácií so sociálnymi partnermi.

(7) Cielené programy. Vlády mali by podporovať programy rozvoja udržateľných podnikov a podnecovať kultúru udržateľného podnikania v rámci špecifických skupín, ako sú ženy, mládež a znevýhodnené skupiny a v špecifických odvetviach a oblastiach.

(8) Výskum a inovácia. Vlády mali by uľahčiť investíciám do výskumu a vývoja, za účelom podpory akademického partnerstva, prechodu na technológie a inovácie pri rozvoji udržateľných podnikov. Okrem toho, pre všetky podniky je nápomocný vhodný prístup k výskumným inštitúciám, ktorý im pomáha pri raste prostredníctvom inovácie.

(9) Prístup k informáciám a obchodným a finančným službám. Vlády by mali poskytovať vhodné mechanizmy a rámce pre zhromažďovanie a šírenie relevantných informácií a poskytovať služby pre zamestnávateľov a pracovníkov, čím sa zredukujú prekážky získavania informácií. Tieto by mali zahrňovať informácie a služby, navrhnuté tak, aby pomohli pochopiť predpisy a postupy určené pre podniky a práva pracovníkov a uľahčili prístup k úverom a ďalším finančným službám, najmä pre mikropodniky a malé a stredné podniky. Informácie mali by zahŕňať príklady najlepšej praxe pri dosahovaní cieľov dôstojnej práce.

(10) Koordinácia a súdržnosť politiky. Existuje potreba súdržnosti politiky a spolupráce vo vláde, pretože udržateľné podniky majú potreby presahujúce hranice ministerstva. Dobré vládnutie si vyžaduje účinnú medzivládnu koordináciu a spoluprácu.

(11) Medzinárodné politiky. Podpora udržateľných podnikov má významný medzinárodný rozmer. Toto si vyžaduje formuláciu účinných politík na medzinárodnej úrovni v oblasti obchodu, financií, odpustenia dlhov, investícií, migrácie za prácou a sociálnych a environmentálnych rozmerov globalizácie, ako aj v podmienkach súdržnosti medzi týmito politikami.

(12) Modely výroby a spotreby. Vlády majú svoju úlohu pri uplatňovaní politík na podporu udržateľnejších foriem výroby a spotreby.

(13) Podpora rozvoja znalostí. V rýchlo sa globalizujúcom svete je nevyhnutné zvyšovanie investícií vlád do ľudského kapitálu, prostredníctvom systémov nediskriminačnej, vysoko kvalitnej výchovy, odbornej prípravy a celoživotného vzdelávania, aby sa napomáhalo vstupu a opätovnému vstupu všetkých skupín na trh práce a zvyšovala sa úroveň produktivity a kvality zamestnania. Nadobudnuté znalosti mali by byť uznané a majú reagovať na neustále sa meniace a náročné potreby trhu práce a prispievať k osobnému rozvoju, prístupu ku kultúre a aktívnemu občianstvu. Dôležitá je zaangažovanosť sociálnych partnerov. Odborná príprava taktiež napomáha mobilite pracovníkov, ktorá je dôležitá z hľadiska novo rozvíjajúcich sa štruktúr výroby a práce. Reforma systémov odbornej výchovy a odbornej prípravy a v tomto kontexte, rozvoj programov prechodu zo školy do práce, by mohli fungovať ako hnací motor kultivácie podnikateľskej kultúry. Vlády by mali investovať a vytvoriť podmienky na zníženie negramotnosti a rozšírenie vzdelávania a odbornej prípravy na všetkých úrovniach a neustále modernizovať systém vzdelávania.

Úloha sociálnych partnerov

17. Zamestnávatelia, pracovníci a ich organizácie zohrávajú rozhodujúcu úlohu v rámci podpory vlád pri rozvíjaní a uplatňovaní politík na podporu udržateľných podnikov, ako je to načrtnuté vyššie. Trojstrannosť (tripartizmus), dvojstrannosť (bipartizmus) a účinný sociálny dialóg sú pre rozvoj udržateľného podniku podstatné. Sociálni partneri môžu zohrávať účinnú úlohu prostredníctvom:

(1) Presadzovanie. Pripomínajúc vzájomne sa posilňujúci vzťah medzi dôstojnou prácou, udržateľným rozvojom a podporou udržateľných podnikov, sociálni partneri by sa mali zúčastňovať vnútroštátnych procesov na presadzovanie a navrhovanie príslušných politík a predpisov, aby sa podporil rozvoj udržateľných podnikov.

(2) Zastúpenie. Sociálni partneri zohrávajú zásadnú úlohu pri komunikácii so zamestnancami a majiteľmi podnikov a najmä pracovníkmi a majiteľmi malých a stredných podnikov a neformálnej ekonomiky a vo všeobecnosti pri rozširovaní zastúpenia ich členstva, aby sa zabezpečilo prehĺbenie a rozšírenie výhod zo združovania, zastúpenia a vedenia vrátane v oblasti presadzovania verejnej politiky a jej formulácie a uplatňovania.

(3) Služby. Sociálni partneri poskytujú svojim členom rôzne dôležité služby, ktoré môžu mať významný vplyv na vytváranie a rast udržateľných podnikov, vrátane vedomosti vedenia, odbornej prípravy, zvyšovania povedomia, rád a poradenstva ohľadne prístupu k verejným a súkromným službám, odkazov na výskumné a konzultačné zdroje a rád týkajúcich sa inovatívnych praktík na pracovisku. Okrem toho, majú svoju úlohu pri poskytovaní informácií o dobrej praxi v oblasti kolektívneho vyjednávania a zdieľaní informácií o podnikovej sociálnej zodpovednosti.

(4) Uplatňovanie politík a noriem. Sociálni partneri majú zohrávať základnú úlohu pri vykonávaní dôstojnej práce vrátane vo vzťahu k uplatňovaniu pracovných noriem a politík o rozvoji ľudských zdrojov. Sociálni partneri majú zohrávať, napríklad dôležitú úlohu v podporovaní bezpečnosti a zdravia pri práci na celoštátnej úrovni, ako aj na úrovni podniku vrátane rozvíjania a uplatňovania politík súvisiacich s HIV/AIDS vo svete práce.

Úloha MOP

18. Činnosť MOP pri podporovaní udržateľných podnikov sa musí riadiť jej mandátom, rozpočtom a komparatívnou výhodou a musí byť pevne odôvodnená v jej jedinečnej normotvornej úlohe a v Programe dôstojnej práce. V tomto ohľade by mala plne vychádzať z jej trojstrannej (tripartitnej) štruktúry, jej skutočných prepojení s aktuálnym svetom práce prostredníctvom reprezentatívnych organizácií zamestnávateľov a reprezentatívnych organizácií pracovníkov, vytvorenej kultúre sociálneho dialógu a normatívneho rámca ako normotvornej organizácie.

19. MOP má podporovať ratifikáciu a aplikáciu medzinárodných pracovných dohovorov a podporovať aplikáciu odporúčaní, ktoré sú relevantné pre podporu udržateľných podnikov (pozri prílohu).

20. Úrad (Medzinárodný úrad práce) mal by úzko pracovať so zložkami MOP o stále pokračujúcom základe, aby posúdil svoju súčasnú prax s odkazom k týmto záverom, zahŕňajúc:

(1) centrálnosti Programu dôstojnej práce vo vzťahu k tejto praxi;

(2) potreby rozšíriť kvalitu programového plnenia a výsledkov;
(3) zosúladenia programov týkajúcich sa udržateľných podnikov s jednotlivými národnými programami dôstojnej práce (DWCP), aby sa zabezpečilo, že riešia lokálne priority a podmienky;

(4) preskúmania štruktúry oblasti, čo by malo poskytnúť príležitosť rozšíriť plnenie a kvalitu programov týkajúcich sa udržateľných podnikov; a

(5) dôležitosti plnej účasti zložiek na aktivitách MOP. V rámci svojich intervencií je potrebné, aby sa MOP zameriavala na praktické odozvy založené na požiadavkách, ako sú nástroje, metodológie a zdieľanie vedomostí, ktoré majú pre sociálnych partnerov praktickú hodnotu v rámci ich činností.

21. Vytvorenie udržateľného podniku je kľúčovým prvkom dosahovania výsledkov dôstojnej práce. Činnosť MOP v oblasti rozvoja udržateľného podniku sa zakladá na Programe globálnej zamestnanosti, ktorý ako pilier zamestnanosti v rámci Programu dôstojnej práce, poskytuje poradenstvo pre dosiahnutie plnej a produktívnej zamestnanosti a dôstojnej práce pre každého. V tomto ohľade musí byť koordinovaná s tromi ďalšími strategickými cieľmi: práva pri práci, sociálna ochrana a sociálny dialóg.

22. Cieľ dôstojnej práce je univerzálny, avšak majúc na pamäti, že politika a prax v rámci podpory udržateľných podnikov sa medzi jednotlivými krajinami s rôznym stupňom vývoja bude líšiť, MOP musí poskytovať situačne špecifickú praktickú podporu a nástroje pre vlády a sociálnych partnerov. Programy odbornej prípravy je potrebné vypracovať a poskytovať v spolupráci s Medzinárodným vzdelávacím centrom MOP. Centrum by malo svoju činnosť zamerať na kľúčové prvky udržateľnosti a dôstojnej práce v oblasti programov na podporu podnikov.

23. MOP by mala vykonávať výskum a rozvíjať politiku na podporu zamestnanosti a dôstojnej práce a spolupracovať s príslušnými medzinárodnými organizáciami, aby jej výskumná expertíza pôsobila na vzťah medzi zamestnanosťou a makroekonomickými a obchodnými otázkami. MOP by mala taktiež rozvíjať a uplatňovať politiky o priemyselnom rozvoji s cieľom vytvárania udržateľných podnikov.

24. DWCP (Národný program dôstojnej práce) je hlavným mechanizmom spolupráce s MOP so zložkami na celom svete. Každý DWCP organizuje spoluprácu MOP v súdržnom rámci, ktorý účinne umožňuje členskému štátu, aby robil pokrok smerujúci k dosahovaniu dôstojnej práce. Činnosť úradu (Medzinárodného úradu práce) v oblasti rozvoja udržateľných podnikov mala by poskytovať priamu a relevantnú podporu stratégiám, ktoré sú obsahom DWCP. Takáto podpora musí prispievať k:

(1) Posilneniu schopnosti kapacity vlád a sociálnych partnerov na vytvorenie aktivujúceho prostredia pre udržateľné podniky. MOP podporuje vlády, aby vytvorili politiky a predpisy, ktoré prispievajú k aktivujúcemu prostrediu pre vytváranie udržateľných podnikov, ktoré prispieva k rastu v oblasti formálnej ekonomiky a zabezpečuje rešpektovanie práv pracovníkov a rodovej rovnosti. V tomto ohľade mala by MOP podporovať vlády a sociálnych partnerov prostredníctvom:
(a) rozvoja informačných zdrojov, nástrojov a metodológií na podporu podnikov, aby robili udržateľné rozhodnutia na základe širšieho porozumenia trhu práce a ekonomických a sociálnych podmienok, najmä v rozvojovom svete,

(b) poskytovania poradenstva ohľadne spôsobov, akými môžu politiky a predpisy podporiť zlepšenie pracovných podmienok, aktivujúce obchodné prostredie pre udržateľné podniky, prechod ekonomických operátorov z neformálnej do formálnej ekonomiky a ekonomický a sociálny rozvoj,

(c) poskytovania poradenstva a odbornej pomoci členským štátom, ktorá im umožní vytvárať precíznejšie a spoľahlivejšie štatistiky, ktoré im pomôžu v hodnotení dosahovania dôstojnej práce prostredníctvom udržateľných podnikov,

(d) zhromažďovania a šírenia informácií o vzťahu medzi politikami, ktoré reagujú na sociálne otázky, ktoré majú prierezový charakter, ako je rodová problematika a potreba posilniť ženy a rozvoj udržateľných podnikov,

(e) poskytovania podpory organizáciám zamestnávateľov a pracovníkov na podporu práv pracovníkov, za účelom preklenutia medzery v zastúpení a zdokonalenia ich schopnosti analyzovať dynamiku ich obchodnej činnosti a pracovného prostredia tak, aby boli schopné presadzovať rozvoj udržateľných podnikov; a

(f) poskytovania odbornej pomoci na podporu štartujúcich podnikov, mikropodnikov a malých a stredných podnikov, aby sa z nich stali udržateľné podniky, napríklad prostredníctvom vytvárania sietí, rozvoja schopností a kvalifikácie a aktualizácie regionálnych a globálnych hodnotových reťazcov a sektorov. 

(2) Aktualizácie hodnotových reťazcov a sektorizácia. MOP potrebuje podporovať vlády a sociálnych partnerov, aby vytvárali a aktualizovali sektory, kde existuje potenciál k vytváraniu udržateľných podnikov a dôstojnej práce. Konkrétne MOP by mala vykonávať prieskum a analýzy za účelom poskytovania informácií pre identifikáciu sektorov s potenciálom vytvárania dôstojného zamestnania a vypracovávania stratégií pre využívanie výhod z takýchto príležitostí.

(3) Miestne rozvojové stratégie. MOP by mala poskytovať podporu prostredníctvom výskumu, odbornej prípravy, zdieľania znalostí, projektov odbornej spolupráce vládam a sociálnym partnerom pri navrhovaní a uplatňovaní stratégií na miestnych úrovniach, ktoré prispievajú k vytváraniu udržateľných podnikov a dôstojnej práce. Takéto stratégie sú obzvlášť relevantné v regiónoch, kde sú hlavné ekonomické sektory a tradičné priemyselné odvetvia vystavené konkurenčnému a environmentálnemu tlaku a sú potrebné nové príležitosti pre rast a vytváranie zamestnanosti, ako aj v pokrízových situáciách.

(4) Aplikácia zodpovedných a udržateľných praktík na pracovisku. MOP by mala podporovať zdokumentovávanie, šírenie a replikáciu dobrej praxe na pracovisku na celoštátnej, sektorovej a podnikovej úrovni a využívať svoju expertízu na pomoc podnikom s neudržateľnými praktikami, aby dosiahli udržateľnosť. Špecifické poradenstvo malo by byť poskytované podnikom na podporu zodpovedných praktík na pracovisku v rámci ich dodávateľských reťazcov vrátane prostredníctvom využívania Deklarácie o nadnárodných podnikoch (MNE). Toto by malo zahrňovať integráciu koncepcie dôstojnej práce, úlohy organizácií zamestnávateľov a organizácií pracovníkov, významu práv zamestnancov a obchodné fakty pre udržateľné praktiky do širších programov rozvoja podnikov. MOP by mala prispievať svojou expertízou v oblasti podpory vzťahov a partnerstva medzi vedením a pracovníkmi pre zlepšenie produktivity a pracovných podmienok. Je potrebné, aby takéto programy zahŕňali školiteľov a materiály navrhnuté pre podnikových manažérov a zástupcov a zamestnancov, aby sa zlepšila ich angažovanosť v sociálnom dialógu a kolektívnom vyjednávaní a zabezpečilo, aby sa podnikatelia oboznámili s koncepciou dôstojnej práce, úlohou odborových zväzov a dôležitosťou rešpektovania práv pracovníkov v rámci programov pre štartujúce podniky a programov odbornej prípravy MOP.

(5) Cielené programy pre špecifické a marginalizované skupiny.^2) Zvláštnu pozornosť je potrebné venovať rozvoju udržateľných mikropodnikov a malých a stredných podnikov, podpore družstiev, zamestnateľnosti a zamestnanosti mládeže a jej podnikaniu (vrátane učebných osnov v školách), posilnenie žien a ich podnikanie a podnikateľským programom pre znevýhodnené skupiny. Špecifická pozornosť sa vyžaduje vo vzťahu k neformálnej ekonomike. MOP by mohla poskytovať poradenstvo ohľadne vzťahu medzi reguláciou a neformálnosťou, pracovných podmienok a ekonomického rastu a rozvíjaním programov na podporu prechodu ekonomických operátorov z neformálnej do formálnej ekonomiky.

^2) Skupiny, ktoré sú zatláčané na okraj spoločnosti.

25. Pri uskutočňovaní hore uvedenej činnosti je dôležité, aby MOP využila svoju komparatívnu výhodu za účelom dosiahnutia väčšieho úspechu vytváraním partnerstiev na podporu Programu dôstojnej práce s ostatnými agentúrami a orgánmi Spojených národov (najmä v kontexte reforiem OSN) vrátane Svetovej zdravotníckej organizácie a Environmentálneho programu OSN, aby sa zabezpečila konzistencia a nedochádzalo k duplikácii úsilia. Taktiež by mala spolupracovať s inštitúciami Bretton Woods a ďalšími medzinárodnými a regionálnymi finančnými inštitúciami, Organizáciou pre ekonomickú spoluprácu a rozvoj a Svetovou obchodnou organizáciou, akademickou obcou a ďalšími relevantnými partnermi zainteresovanými na podpore udržateľných podnikov a dôstojnej práci. Mala by pracovať s medzinárodnými, multilaterálnymi a bilaterálnymi inštitúciami, aby zabezpečila udržateľné praktiky obstarávania a požičiavania, ktoré preukazujú pochopenie a aplikovanie zásad obsiahnutých v medzinárodných pracovných normách a v Deklarácii o nadnárodných podnikoch (MNE). Okrem toho by mala MOP zvážiť pôsobenie s ostatnými agentúrami a orgánmi OSN a externými organizáciami za účelom rozvíjania modulov o dôstojnej práci, sociálnych a environmentálnych otázok, ktoré majú byť zahrnuté do súborov nástrojov pre štartujúce podnikanie.

26. Z dôvodu narastajúceho rozširovania rôznych súkromných noriem podnikovej sociálnej zodpovednosti (PSZ) mala by MOP podporovať ďalšiu diskusiu so zložkami o tom ako dosiahnuť súdržný prístup.

27. Okrem toho, v rámci parametrov programu a rozpočtu mal by Úrad (Medzinárodný úrad práce) budovať svoju vedomostnú základňu týkajúcu sa vznikajúcich otázok (napríklad prostredníctvom výskumu v takých oblastiach ako je prepojenie medzi udržateľnosťou, vplyvom klimatických zmien na podniky a zamestnanosťou), uľahčovať výmenu vedomostí a praxe medzi krajinami (napríklad prostredníctvom webových stránok a databáz na také témy ako sú kolektívne zmluvy a pracovné vzťahy a aktivujúce prostredie pre udržateľné podniky) a posilňovať svoje programy odbornej spolupráce.

Príloha

Dokumenty Medzinárodnej organizácie práce, ktoré sa vzťahujú k podpore udržateľných podnikov, zahŕňajúc:

I. Dohovory

Dohovor o inšpekcii práce z roku 1947 (č. 81)

Dohovor o pracovných doložkách vo verejných zmluvách z roku 1949 (č. 94)

Dohovor o zástupcoch pracovníkov z roku 1971 (č. 135)

Dohovor o ochrane materstva z roku 2000 (č. 183)

II. Odporúčania

Odporúčanie o vytváraní pracovných miest v malých a stredných podnikoch z roku 1998 (č. 189)

Odporúčanie o podpore družstiev z roku 2002 (č. 193)

Odporúčanie o rozvoji ľudských zdrojov z roku 2004 (č. 195)

Odporúčanie o pracovnom pomere z roku 2006 (č. 198).

13. júna 2007
Ženeva

Preklad:
odbor záležitostí EÚ
a medzinárodnej spolupráce
MPSVR SR
Bratislava
október 2007