MINISTERSTVO  HOSPODÁRSTVA  
SLOVENSKEJ REPUBLIKY

Číslo:    5272/2001-010

Materiál na rokovanie
vlády SR                                                                                                     

(Dodatok)
Analýza cestovného ruchu v SR z pohľadu zriadenia Národného úradu pre cestovný ruch SR

Podnet:	Materiál obsahuje:

Iniciatívny materiál                             	1. Návrh záznamu z rokovania vlády SR
	2. Predkladacia správa

Predkladá:

Ľubomír   Harach
minister hospodárstva
Slovenskej republiky

Bratislava 25. marca 2002

Nové znenie

Návrh
 
záznamu z rokovania vlády Slovenskej republiky

k Analýze cestovného ruchu z pohľadu zriadenia Národného úradu pre cestovný ruch SR

     Vláda vzala na vedomie predložený materiál.

Nové znenie
Predkladacia správa

     Vláda SR na svojom zasadnutí 24. októbra 2001 prerušila rokovanie k Návrhu na zriadenie Národného úradu pre cestovný ruch SR ako ústredného orgánu štátnej správy. Materiál navrhoval zriadenie Národného úradu pre cestovný ruch SR v nadväznosti na uznesenie NR SR č. 1336/2001a to v rámci vtedy pripravovaného zákona o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy (zákon č. 575/2001 Z.z.) ako aj zákona o štátnom rozpočte. Dokument navrhoval zriadenie Národného úradu pre cestovný ruch v súlade s citovaným uznesením NR SR k 1. 1. 2002. 
     Vzhľadom k tomu, že predložený materiál nebol prijatý a citované zákony potrebné na zriadenie tejto inštitúcie boli už schválené v NR SR, tento stratil svoju aktuálnosť. Je preto potrebné dokument stiahnuť ako neaktuálny. S cieľom zriadenia Národného úradu pre cestovný ruch SR je  preto možné postupovať v zmysle uznesenia vlády SR č. 2001/185/C/1/4 t.j. formou prípravy návrh legislatívnej normy na zriadenia Národného úradu pre cestovný ruch SR. 
     Hospodárska rada vlády SR prerokovala Analýzu cestovného ruchu v SR na svojom zasadnutí dňa 3. decembra 2001 s tým, že vzala túto na vedomie s pripomienkami. Bolo odporučené predkladateľovi analýzu dopracovať s ohľadom na problematiku zriadenia Národného úradu pre cestovný ruch SR a následne túto predložiť na rokovanie Porady ekonomických ministrov. Porada ekonomických  ministrov vlády SR na svojom zasadnutí dňa 14. 1. 2002 prerokovala Analýzu  cestovného ruchu v SR z pohľadu zriadenia Národného úradu pre cestovný ruch SR. Po prerokovaní predloženej analýzy PEM neprijala záver.  
     Predložený materiál v úvodných častiach v krátkosti poukazuje na význam cestovného ruchu pre Slovensko a uvádza jeho vývojové tendencie z hľadiska hlavných ukazovateľov. Následne dokument poukazuje na potrebu zriadenia Národného úradu pre cestovný ruch SR ako ústredného orgánu štátnej správy ako aj jeho úlohy pre budúce obdobie. Vychádza pritom zo základných prijatých dokumentov – Programového vyhlásenia vlády SR, návrhu štátneho rozpočtu SR na rok 2002 ako aj úloh vyplývajúcich z predvstupového procesu Slovenska do európskych štruktúr. V materiáli sú v stručnosti uvedené aj skúsenosti z vyspelých európskych krajín pri inštitucionálnom riadení tohto odvetvia. 
     Záverečná časť zahŕňa dôvody pre zriadenie Národného úradu pre cestovný ruch.
          Pri spracúvaní legislatívnej normy na zriadenie Národného úradu pre cestovný ruch SR bude potrebné vychádzať zo skutočnosti, že pôjde v zmysle zákona č. 575/2001 Z.z. o ostatný ústredný orgán štátnej správy, pričom jeho úlohy a kompetencie budú vychádzať z 5. časti tohto materiálu. Pri finančnom zabezpečení úradu budeme vychádzať z aktualizovaných prepočtov Návrhov výdavkov štátneho rozpočtu tak, ako ich uvádzame v prílohe nášho dokumentu prerokovávanom na zasadnutí vlády SR 24. 10. 2001.
     Zriadenie Národného úradu pre cestovný ruch SR bude mať minimálny priamy dopad na zamestnanosť t.j. iba v rozsahu rozdielu medzi súčasnou sekciou cestovného ruchu MH SR (18) a navrhovaným počtom zamestnancov Národného úradu pre cestovný ruch SR (46), teda 28 zamestnancov.
     Vzhľadom na charakter inštitúcie nebude mať jej zriadenie environmentálny dopad.

Úvod
Vláda SR na svojom zasadnutí 28. 2. 2001 prerokovala Správu o rozvoji cestovného ruchu a Národný program rozvoja cestovného ruchu v SR. Uznesením číslo 185 v časti C.1. v bode 4. uložila úlohu ministrovi hospodárstva SR pripraviť návrh legislatívnej normy na zriadenie Národného úradu pre cestovný ruch SR s termínom realizácie v roku 2002. 
     Národná rada SR pri prerokovaní týchto dokumentov uznesením číslo 1336 z 5. 4. 2001 požiadala vládu SR predložiť návrh na zriadenie Národného úradu pre cestovný ruch SR, ako ústredného orgánu štátnej správy, v októbri 2001 s účinnosťou od 1. 1. 2002. 
     Vláda SR uznesením číslo 415 z 9. 5. 2001 k návrhu opatrení na zabezpečenie plnenia úloh z uznesení NR SR č. 1333/2001 a 1336/2001 v bode B.4. konštatuje, že úloha vyplývajúca z časti C. citovaného uznesenia NR SR je uložená ministrovi hospodárstva v prílohe k uzneseniu vlády SR č. 185 z 28. 2. 2001.

1.	Význam cestovného ruchu pre ekonomiku Slovenska
     V 21. storočí bude svet charakterizovaný prenikaním techniky do všetkých oblastí života, vrátane cestovného ruchu. Určujúcimi faktormi rozvoja cestovného ruchu bude hospodársky rast aj v krajinách strednej a východnej Európy, rozvoj informačných technológií, pokrok  dopravnej techniky, odstraňovanie bariér v medzinárodnom cestovaní, rešpektovanie práva na slobodný pohyb osôb a ďalších ľudských práv, zvýšenie povedomia verejnosti o spoločenských, kultúrnych a environmentálnych otázkach, postupujúci proces urbanizácie, zlepšenie bezpečnosti cestovania a v neposlednom rade marketing na trhu cestovného ruchu. Kombináciou týchto faktorov vzniknú rôzne požiadavky zo strany turistov ako aj rôznorodá ponuka, rešpektujúca dopyt konkrétnych cieľových skupín účastníkov cestovného ruchu.
     Z hľadiska významu cestovného ruchu pre ekonomiku príslušnej krajiny sú dôležitými ukazovateľmi predovšetkým jeho vplyv na platobnú bilanciu, rozvoj zamestnanosti - vytváranie pracovných príležitostí a pozitívny vplyv na ekonomicko-sociálny rozvoj regiónov. 
     Platobnú bilanciu štátu ovplyvňujú výsledky cestovného ruchu predovšetkým prostredníctvom platobnej bilancie zahraničného cestovného ruchu. Pritom devízové príjmy z cestovného ruchu majú rovnaké účinky ako vývoz tovarov a služieb a podobne devízové výdavky cestovného ruchu majú rovnaký dopad na platobnú bilanciu ako dovoz tovarov a služieb.
     Devízové príjmy z aktívneho zahraničného cestovného ruchu v roku 2000 vzrástli v porovnaní s rokom 1999 v korunovom vyjadrení o 4,5% a dosiahli objem 19 936 mil. Sk, v EUR o 8,3% (468,1 mil.) . V dolárovom vyjadrení zaznamenali pokles o 6,3% (zo 460,6 mil. USD v r.1999 na 431,5 mil. USD). Podiel individuálnej turistiky   predstavoval 86,7%, organizovanej 4,3%, mimobankových zmenární 9%.
     Podľa údajov NBS, devízové výdavky občanov Slovenska klesli v korunovom aj dolárovom vyjadrení o 13%, resp. 3%, zo 14 057 mil. Sk (339,4 mil. USD) v r.1999 na 13 643 mil. Sk (295,3 mil. USD) v r. 2000. Nárast o 0,5% vykázali iba v EUR, a to z 318,6 mil. v r.1999 na 320,3 mil. v r.2000. Najväčšia časť pripadá na individuálnu turistiku 74,5%, nasleduje organizovaná turistika 15,3% a zahraničné pracovné cesty  10,2%.
     Saldo zahraničného cestovného ruchu však zostáva, rovnako ako v predchádzajúcom období, aktívne a dosiahlo objem 6 293 mil.  Sk, resp. 136,2 mil. USD/147,8 mil. EUR, čo predstavuje v porovnaní s minulým rokom nárast o 25,4% v korunovom,  resp. o 12,4% v dolárovom vyjadrení/29,9% v EUR.
     Podiel aktívneho zahraničného cestovného ruchu na HDP SR predstavoval 2,24%, a v porovnaní s predchádzajúcim rokom zaznamenal pokles (index 2000/1999 93,7).

     V súvislosti s bilanciou zahraničného cestovného ruchu je však potrebné zdôrazniť, že devízové príjmy dosahovali v doteraz priaznivých rokoch, konkrétne v roku 1996, objem takmer 700 mil. USD, t.j. v porovnaní so súčasným stavom o cca 200 mil. USD viac. Výsledky výberového štatistického zisťovania ukazujú, že devízové príjmy cestovného ruchu sú 2 – 3 krát vyššie. Okrem nezahrňovania niektorých výkonov cestovného ruchu do celkových tržieb, má na túto skutočnosť vplyv aj „tieňová ekonomika“. Možno preto predpokladať, že pri výraznejšej podpore cestovného ruchu by objem devízových príjmov mohol presiahnuť hranicu 1 mld. USD. Táto skutočnosť ako aj porovnanie podstatne vyšších devízových príjmov v okolitých krajinách (tabuľka 15) predstavuje potenciál cestovného ruchu a teda jeho možný pozitívny vplyv na platobnú bilanciu.
     Cestovný ruch výrazne prispieva k tvorbe pracovných príležitostí v oblastiach, kde je vhodný potenciál pre jeho rozvoj a v regiónoch, kde nastalo zmrazenie priemyselnej výroby a reštrukturalizácia ekonomiky nebola úspešne naplnená. Ide o regióny, ktoré vykazujú najvyšší podiel nezamestnanosti a sú práve vhodné na aktivizáciu a rozvoj cestovného ruchu, napr. Šariš, Kysuce, Liptov, Gemer, Zemplín, Podunajsko. Táto skutočnosť je umocnená  vysokým podielom živej práce v cestovnom ruchu a v priemere nie veľkými nárokmi na kvalifikáciu pracovnej sily (vyžadujú sa však špecifické danosti). Nejde len o priamu zamestnanosť, ale aj o zamestnanosť vyvolanú v nadväzných odvetviach. Veľmi hrubé odhady priamej zamestnanosti v cestovnom ruchu na Slovensku sa pohybujú od 75 tisíc až do 95 tisic osôb v stálych pracovných miestach a ďalších cca 40 - 50 tis. osôb v nadväzných službách.  Okrem toho je tu aj rozsiahla sezónna zamestnanosť.
     V roku 2000 bolo v hoteloch a reštauráciách zamestnaných takmer 40 tis. osôb, čo je cca 2 % z celkovej zamestnanosti. Ich počet rástol napriek tomu, že celková zamestnanosť na Slovensku klesala. Pozitívne na zamestnanosť vplýva aj to, že na vytvorenie jedného pracovného miesta v cestovnom ruchu sú nižšie kapitálové výdavky ako v iných hospodárskych odvetviach.
Rozhodujúci vplyv na úroveň, kvalitu a sortiment poskytovaných služieb v podmienkach cestovného ruchu majú malí a strední podnikatelia tvoriaci podstatnú rozhodujúcu časť podnikateľských subjektov v tomto odvetví.
     Na Slovensku podnikalo v oblasti cestovného ruchu v roku 2000 17 160 podnikateľov, v r. 1999 to bolo 16 980 (index 2000/1999 101,1). Na fyzické osoby pripadá 88% (15 101) a iba  12%  na právnické osoby (2 059).   Z pohľadu počtu zamestnancov je najväčšia skupina 0-9 zamestnancov (viac ako 16 tis.). Najvýraznejšie sa to prejavuje u reštaurácií, hostincov, barov, cestovných kancelárií a cestovných dopravcov.
     Z hľadiska územného usporiadania sa najviac cestovnému ruchu venujú podnikatelia v Bratislavskom kraji - 20%, najmenej v Trnavskom kraji – 10,2%. Dve tretiny podnikateľských subjektov poskytuje reštauračné služby, niečo viac ako desatina ubytovacie služby a necelá desatina prevádzkuje cestovné kancelárie a dopravné spoločnosti. 
     Činnosti cestovných kancelárií a cestovných dopravcov sa venujú predovšetkým podnikatelia v Bratislavskom (476), Prešovskom (148) a Žilinskom kraji (144), reštauráciám v Bratislavskom (2 648), Banskobystrickom (1 414) a Žilinskom (1 350) kraji, hostince a bary prevádzkuje najviac podnikateľov v kraji Banskobystrickom (346), Trnavskom (303) a Nitrianskom (282), hotely/motely v Banskobystrickom (163), Bratislavskom (141) a Žilinskom kraji (132).

2.	Vývoj cestovného ruchu na Slovensku
     V roku 2000 hranice SR prekročilo celkom 28,769 mil. osôb, čo je v porovnaní s  minulým rokom (30,757 mil. osôb) o 6,5% menej.  Nárast bol zaznamenaný iba na hraničných priechodoch s Poľskom 14,1% (7,893 mil. osôb) a cez letiská 3,7% (98,8 mil. osôb), na ostatných hraničných priechodoch bol pokles. S Ukrajinou  o 54,2%,  Rakúskom o 45,5%, Českou republikou o 3% a Maďarskom o 2,7% (4,537 mil. osôb).
      V rokoch 1993 – 1996 návštevnosť Slovenska mierne stúpala a po roku 1996 sa relatívne ustálila. Ak tieto údaje očistíme od tranzitných a jednodňových návštevníkov, dostaneme reálny počet účastníkov zahraničného cestovného ruchu, ktorý v roku 1998 dosiahol 14,7 mil. osôb. Podiel Slovenska na európskom trhu cestovného ruchu je približne 4 %. 
     Počet ubytovacích zariadení na Slovensku od roku 1994 neustále rastie. V roku 2000 bolo na Slovensku 102 800 lôžok (39 440 izieb) v 1 928 ubytovacích zariadeniach.  Tento rast je spôsobený predovšetkým rastom počtu malých ubytovacích zariadení, najmä penziónov, turistických ubytovní, chatových osád a ubytovania v súkromí. Malé ubytovacie zariadenia menej zaťažujú prírodné zdroje,  ale zároveň prinášajú menšie ekonomické efekty pre cieľové miesto. Tento vývoj sa prejavil v miniaturizácii ubytovacích kapacít. Ak v roku 1993 pripadlo na 1 ubytovacie zariadenie v priemere 35 izieb s 82 lôžkami, v roku 2000 došlo k poklesu na 20 izieb s 53 lôžkami. Znamená to, že sa zvyšuje aj počet lôžok pripadajúcich na 1 izbu, čo naznačuje príklon k zariadeniam s jednoduchým štandardom služieb. V súčasnosti pripadá na hotely menej ako 50 % ubytovacích kapacít, pritom je nepriaznivá ich kvalitatívna štruktúra.
     V roku 2000 zaznamenali ubytovacie zariadenia 10,54 mil. prenocovaní, čo je 2,2 krát viac ako v roku 1993. Z toho pripadlo na domácich hostí 64,5 % (t.j. o takmer 4 % menej ako v roku 1993) a 35,5 % na zahraničných hostí. Zahraniční hostia sústreďujú svoj dopyt do hotelov  *** a domáci hostia sa ubytúvajú v hoteloch triedy * a v jednoduchších ubytovacích  zariadeniach, najmä v penziónoch a v súkromí. Je to dôsledok poklesu kúpyschopného dopytu domáceho obyvateľstva. Priemerná dĺžka pobytu domácich hostí vo všetkých ubytovacích zariadeniach vzrástla zo 4,7 dňa v roku 1993 na 4,9 dňa v roku 2000, u zahraničných hostí z 3,7 dňa na 4,6 dňa, čo je v obidvoch prípadoch pozitívny vývoj. Čím je dlhšia priemerná dĺžka pobytu, tým je pobyt hosťa z pohľadu podnikateľa i cieľového miesta ekonomicky efektívnejší. Efektívnosť vzrastá pri ponuke a predaji súboru služieb pre hostí, čím sa zároveň vytvárajú predpoklady aj pre ďalší rast počtu prenocovaní.
     Rozloženie ubytovacích kapacít je nerovnomerné, determinované predovšetkým podmienkami pre cestovný ruch. Z toho vyplýva, že dopyt po cestovnom ruchu na Slovensku je zameraný na hlavné mesto Slovenska, atraktívne prírodné prostredie a kúpeľné miesta. Z prenocovaní cudzincov v ubytovacích zariadeniach na Slovensku vyplýva, že takmer 50 % ich dopytu sa koncentruje v okresoch Bratislava, Poprad a Piešťany. 
     V kúpeľných zariadeniach na Slovensku bolo v roku 1997 11 125 lôžok, čo tvorí 11  % ubytovacích kapacít v cestovnom ruchu. V roku 2000 sa v nich liečilo viac ako 163 tis. kúpeľných hostí, z toho bolo 25,7 % cudzincov.
     V priebehu roka 2000 vycestovalo (pasívny zahraničný cestovný ruch) celkom 20,325 mil. osôb, o 7,3% menej v porovnaní s predchádzajúcim rokom. Pokles bol zaznamenaný na hraničných priechodoch s Rakúskom, Ukrajinou, Poľskom a Maďarskom, nárast na hraničných priechodoch s Českou republikou a cez letiská. Polovica vycestovaní pripadá na hraničné priechody s ČR, pätina na Maďarsko, takmer 16 % Rakúsko, Poľsko necelých 12 %, Ukrajina 0,3% a letiská  0,7%.
     Podľa výsledkov empirického sociologického výskumu, v roku 2000 nevycestovalo (domáci  a pasívny zahraničný cestovný ruch) ani raz z miesta svojho trvalého bydliska 17,6% (1999 18,8%) obyvateľov SR nad 18 rokov, 40,8% (37,9) sa zúčastnilo aspoň jednej jednodňovej alebo krátkodobej cesty (2-3 dni) a 41,6% (43,3) predstavuje účastníkov dlhodobého cestovného ruchu (4 dni a viac).
     Najčastejším dovolenkovým cieľom našich obyvateľov boli na Slovensku Vysoké Tatry (od roku 1995 na 1. mieste), Považie, Nízke Tatry, Podunajsko, Krupinsko - ipeľská oblasť, Dolný Zemplín, Ponitrie a v zahraničí Chorvátsko (po roku návrat na vedúce miesto), Česká republika, Taliansko (pokles z 1. miesta v roku 1999), Grécko, Maďarsko, Rakúsko a Španielsko (najväčší prepad), teda prímorské krajiny, s výnimkou susedných krajín Českej republiky, Maďarska a Rakúska.
     Pobyt na horách (35,7%) a pobyt pri vode (18,4%) boli najčastejším účelom dovolenky na Slovensku. Nasledoval liečebný pobyt, návšteva príbuzných a známych, pobyt na vidieku. 51,9% zahraničných dovoleniek je orientovaných na pobyt pri mori, s veľkým odstupom nasleduje návšteva príbuzných a známych, kombinovaný pobyt, mestský cestovný ruch, okružné cesty, pobyt na horách a najmenej cestujú naši občania do zahraničia kvôli pobytu na vidieku a na liečenie. 
     Z dovoleniek na Slovensku a v Českej republike majú najväčší podiel individuálne pobyty (74,3% a 80,4%), v zahraničí 53,7% pobytov sprostredkovali cestovné kancelárie (bez ČR 61,4%). Vysoký je však aj podiel individuálne organizovanej dovolenky 40,8% (bez ČR 33,3%).
     Priemerný výdavok na domáci dovolenkový pobyt na osobu predstavoval 3 900,-Sk  (medziročný pokles o 350,-Sk), pri dovolenke v Českej republike 4 250,-Sk (pokles o 600,-Sk). Takmer   34%  domácich  dovolenkových  pobytov  je  vo  výdavkovej kategórii od 1 501,- Sk do 
3 000,- Sk a najväčší podiel, t.j. 44% je v kategórii  nad 3 001,- Sk. Zníženie výdavkov na dovolenkový pobyt je spôsobené vyšším podielom pobytov v nižších výdavkových skupinách. 
     Na zahraničný dovolenkový pobyt vydali v priemere obyvatelia Slovenska 11 300,-Sk (pokles o 2 900,- Sk), bez Českej republiky 12 700,-Sk (pokles o 3 050,-Sk). Až 44,7% dovolenkových pobytov je vo výdavkovej kategórii od 5 001,- Sk do 15 000,- Sk a 21,3% v kategórii výdavkov nad 15 001,- Sk.

3.	Základné problémy a úlohy cestovného ruchu v nasledujúcom období
Celkový dopad cestovného ruchu na spoločnosť a ekonomiku Slovenska, vrátane vykazovanie výkonov cestovného ruchu, nie je možné dostatočne zdokumentovať. Jeho celkové ekonomické prínosy, resp. hodnotu jeho celkovej produkcie, vrátane hodnoty produkcie vyvolanej cestovným ruchom, výšku pridanej hodnoty tejto produkcie, ako aj zamestnanosť možno merať obtiažnejšie najmä preto, že cestovný ruch nie je uceleným odvetvím, ktorého vstupy a výstupy možno merať v systéme národného účtovníctva, ako napr. poľnohospodárstvo, stavebníctvo alebo priemysel, ale je konglomerátom produktov a činností z mnohých rôznorodých odvetví, ktoré sa na aktivitách cestovného ruchu podieľajú. Súčasný systém výkazníctva teda neposkytuje transparentné ohodnotenie podnikateľských subjektov v rámci cestovného ruchu.  Ide o únik  výkonov v oblasti dopravy, kultúry, maloobchodu a pod., kde účastníci cestovného ruchu tvoria významný podiel na tržbách.  
     Základný okruh úloh cestovného ruchu na Slovensku možno odvodiť predovšetkým z Programového vyhlásenia vlády SR. V tomto dokumente je pre túto oblasť uvedené, že vláda bude podporovať rozvoj cestovného ruchu ako jednu z priorít hospodárskej politiky. Aktivity bude zameriavať na sformovanie cestovného ruchu ako odvetvia, ktoré je schopné vytvárať pracovné príležitosti a devízové príjmy. 
     Vláda bude vytvárať podmienky na postupnú kompatibilitu systému s krajinami Európskej únie. Prijme zákon o cestovnom ruchu, ktorý bude riešiť inštitucionálnu podporu cestovného ruchu a deľbu kompetencií medzi štátnou správou a samosprávou.
     Aktívne bude podporovať širšie zapojenie Slovenskej republiky do medzinárodnej spolupráce a kooperácie v cestovnom ruchu aktívnym členstvom v príslušných medzinárodných organizáciách a združeniach. Bude využívať pritom možnosti zahraničných investičných zdrojov s cieľom skvalitnenia infraštruktúry cestovného ruchu.
     Vláda SR sa zameria na cielenú propagáciu Slovenska, zlepšenie informovanosti o aktivitách a atraktivitách cestovného ruchu Slovenska ako cieľovej krajiny cestovného ruchu so zámerom úspešne sa presadzovať na medzinárodnom trhu cestovného ruchu. 
     Z hľadiska plnenia zámerov Programového vyhlásenia vlády SR najvýznamnejší prínos predstavuje prijatie Národného programu rozvoja cestovného ruchu v SR ako základného koncepčného dokumentu určujúceho úlohy pre nasledujúce obdobie, predovšetkým roky 2001 – 2003, ale priebežne až do roku 2005. Tento dokument prerokovala a prijala vláda SR na svojom zasadnutí 28. 2. 2001 uznesením číslo 185. Predmetné úlohy možno rozdeliť do nasledovných okruhov problémov:
A.	Podpora rozvoja cestovného ruchu. Do tejto oblasti možno zaradiť úlohy týkajúce sa:
•	aktualizácie a realizácie Programu podpory rozvoja cestovného ruchu v SR č. 5, a to vrátane zabezpečenie zvýšeného objemu finančných prostriedkov zo štátneho rozpočtu
•	prípravy a realizácie sektorového operačného programu cestovného ruchu ako súčasti Národného plánu regionálneho rozvoja SR
•	ponímanie cestovného ruchu ako jednej z národohospodárskych priorít v súvislosti s možnosťou čerpania prostriedkov EÚ na jeho rozvoj
•	realizácie Pilotnej grantovej schémy na rozvoj cestovného ruchu podporenej prostriedkami EÚ Phare.
B.	Legislatívne riešenie úloh z hľadiska predvstupového procesu Slovenska: 
•	implementácia smernice Rady EÚ č. 90/314/EEC o organizovaných zájazdoch. Táto úloha bola riešená prijatím zákona č. 281/2001 Z.z. o zájazdoch, podmienkach podnikania cestovných kancelárií a o zmene a doplnení Občianskeho zákonníka v znení neskorších predpisov
•	novelizácia vyhlášky MH SR č. 125/1995 Z.z. o kategorizácii ubytovacích a stravovacích zariadení, prijatá nová vyhláška MH SR č. 419/2001 Z. z. o kategorizácii ubytovacích zariadení.
C.	Inštitucionálne usporiadanie cestovného ruchu: 
•	návrh a prijatie legislatívnej normy o združeniach cestovného ruchu a ich financovaní
•	zriadenie samostatného ústredného orgánu štátnej správy v podobe Národného úradu pre cestovný ruch SR.
D.	Podpora propagácie a marketingu cestovného ruchu, t.j. prezentácia Slovenska ako krajiny cestovného ruchu a rozvoj informačných služieb:
•	prijatie a schválenie ucelenej koncepcie a marketingu cestovného ruchu Slovenska
•	zabezpečenia dostatočného objemu finančných prostriedkov na úlohy realizované v tejto oblasti Slovenskou agentúrou pre cestovný ruch SR
•	zabezpečenia aspoň minimálneho objemu finančných prostriedkov na tieto účely na úrovni miestnej štátnej správy – KÚ a OÚ
•	realizácia programu rozvoja turisticko-informačných služieb.
E.	Štatistické sledovanie vývoja a výsledkov cestovného ruchu. Úlohy v tejto oblasti sa týkajú zriadenia štatistického satelitného účtu pre cestovný ruch ako aj implementácie smernice EÚ o štatistickom sledovaní cestovného ruchu.
F.	Riešenie vzájomného vzťahu cestovného ruchu a ochrany prírody. Konkrétne to znamená prijatie Regionalizácie cestovného ruchu ako dokumentu bilancujúceho prírodný, kultúrny, historický i vybudovaný potenciál cestovného ruchu na Slovensku a uvádzajúceho smery a možnosti jeho rozvoja z teritoriálneho hľadiska. 
G.	Výchova v cestovnom ruchu a k cestovnému ruchu. V tejto oblasti musia rozhodujúcu úlohu zohrať nielen školy a vzdelávacie inštitúcie, ale predovšetkým samosprávne orgány.
H.	Ochrana a bezpečnosť účastníkov cestovného ruchu. Pretože Slovensko postupne získava povesť nie najbezpečnejšej krajiny, je potrebné riešiť úlohy, predovšetkým v rezorte vnútra, z hľadiska ochrany majetku i osôb – účastníkov cestovného ruchu. Bokom nesmú zostať ani otázky bezpečnosti na horách, t.j. problematika horskej služby.

Ďalší významný prínos pre cestovný ruch predstavuje návrh štátneho rozpočtu na rok 2002. Tento poníma cestovný ruch ako jednu z priorít a do predmetného návrhu bol rozvoj cestovného ruchu schválený ako rozvojový program. Konkrétne to v cestovnom ruchu znamená realizovať tieto rozvojové podprogramy:
1. Program podpory rozvoja cestovného ruchu v SR s rozpočtom                            80 mil. Sk
2. Podprogram rozvoja cestovného ruchu Šarbov                                                       9 mil. Sk
2. Regionalizácia cestovného ruchu                                                                            5 mil. Sk
3. Vytváranie zahraničných zastúpení SACR                                                              6 mil. Sk
4. Podpora regiónov pri tvorbe produktu cestovného ruchu                                        5 mil. Sk
5. Zabezpečenie Dňa Slovenskej republiky v Prahe                                                    1 mil. Sk
6. Grantová schéma                                                                                                    45 mil. Sk
7. Turisticko-informačny systém                                                                             30,8 mil. Sk
MH SR - cestovný ruch celkom                                                                             181,8 mil. Sk

    Z hľadiska budúcnosti je potrebné realizovať a zabezpečovať ďalšie nasledovné úlohy v oblasti cestovného ruchu:
1.	V regiónoch s vysokou nezamestnanosťou a dobrými predpokladmi pre cestovný ruch podporiť osobitným podporným programom rozvoj a skvalitnenie ubytovacích služieb na súkromí, vrátane doplnkových služieb.
2.	V súvislosti s využívaním prostriedkov zo štrukturálnych európskych fondov na podporu cestovného ruchu realizovať Národný program regionálneho rozvoja SR v jeho časti týkajúcej sa cestovného ruchu. V tejto súvislosti zriadiť príslušné inštitúcie vrátane implementačnej jednotky zabezpečujúcej úlohy s tým spojené.
3.	V súvislosti s vytváraním Spoločného európskeho trhu kúpeľov podporiť osobitným programom skvalitnenie služieb kúpeľov pre získanie certifikátu ISO s cieľom zapojenia slovenských kúpeľov do tohto trhu. 
4.	Účinne presadzovať rozvoj:
•	leteckej dopravy – vytvorenie podmienok pre rozvoj pravidelnej leteckej dopravy do vybraných slovenských letísk (Bratislava, Poprad, Sliač, Košice)
•	železničnej dopravy – rozvoj a skvalitnenie služieb
•	autokarovej dopravy – vytvorenie podmienok pre umožnenie modernizácie a technickej bezpečnosti autobusového vozového parku i pre nepravidelnú dopravu.
•	vodnej dopravy predovšetkým v rámci našej najväčšej rieky Dunaj.
5.	Podporiť podnikateľské subjekty pri rozsiahlych rekonštrukciách zameraných na rozvoj, predovšetkým však skvalitnenie služieb a tvorbu konkurencieschopných produktov cestovného ruchu, rôznymi ekonomickými opatreniami, ako napr. formou oslobodenia od dane z príjmov a pod. Ako potrebná a nevyhnutná sa pritom javí spolupráca všetkých zainteresovaných rezortov. 
6.	 Ustáliť daňovú legislatívu, aby sa znížilo riziko investovania.
7.	Vypracovať rozvojové zámery cestovného ruchu v jednotlivých regiónoch a lokalitách.
8.	Permanentne iniciovať vytvorenie všetkých dostupných možností na uvedenie projektu satelitného účtu a plnej kompatibility so štatistickým zisťovaním v krajinách EÚ.
9.	Prehodnotiť vízovú politiku Slovenskej republiky s cieľom jednostranného zrušenia vízovej povinnosti s krajinami, ktoré vysielajú turistov, napr. Japonsko.
10.	 Zintenzívniť činnosť a spoluprácu SR vo Svetovej organizácii cestovného ruchu.
11.	 Zintenzívniť marketingovú a propagačnú aktivitu Slovenska ako krajiny cestovného ruchu, a to vrátame budovania zahraničných zastúpení Slovenskej agentúry pre cestovný ruch. Propagovať pritom nosné formy a druhy cestovného ruchu vrátane kúpeľníctva, cestovného ruchu pre seniorov, národnej gastronómie a kongresového cestovného ruchu ako jednej z lukratívnych foriem realizácie CR. 
12.	 Prijať opatrenia na zabezpečenie systému informácií o službách pre klientov so zdravotným postihnutím a vytvárať podmienky pre možnosť ich zapojenia do cestovného ruchu.
13.	Venovať osobitnú pozornosť práci s verejnosťou, podpore predaja a využívaniu internetu ako informačného a distribučného kanála. Realizovať projekt národného informačného systému cestovného ruchu vrátane rezervačného systému.
14.	 Realizovať projekty celoživotného vzdelávania odborníkov, zamestnancov i obyvateľov cieľových miest.
15.	 Iniciovať a podporovať prostredníctvom profesijných zväzov a združení cestovného ruchu zavádzanie systémov riadenia a hodnotenia kvality služieb cestovného ruchu, vrátane noriem kvality ISO 9000.

4.	Poznatky a skúsenosti zo zahraničia
     Cestovný ruch predstavuje v celosvetovom meradle jedno z najdynamickejšie sa rozvíjajúcich odvetví. Podľa údajov Svetovej organizácie cestovného ruchu (WTO) bolo v roku 2000 zaznamenaných 662,9 miliónov pricestovaní, pričom príjmy z cestovného ruchu predstavujú v celosvetovom meradle 453,4 mld. USD. Podstatná časť cestovného ruchu sa realizuje v Európe, keď táto sa na pricestovaniach podieľa 59 % a príjmy predstavujú 50 %-ný podiel. Podľa prepočtov tejto organizácie má toto dominantné postavenie Európy byť zachované aj v roku 2002, keď medziročný nárast pricestovaní má predstavovať 3,1 %. Pritom v rámci Európy najvyšší nárast má byť práve v oblasti Strednej a Východnej Európy, a to až 4,8 %.
     Tieto výsledky sa dosiahli i vďaka výrazným zásahom štátov jednotlivých krajín do rozvoja cestovného ruchu, ktoré prešli viacerými fázami a mali rozdielnu podobu (od odstraňovania administratívnych bariér - vízová, pasová  a colná politika, cez ochranu a zabezpečenie verejného poriadku, podporu podnikania, rozvoj infraštruktúry až po marketing a propagáciu v zahraničí). Štátne politiky cestovného ruchu v jednotlivých krajinách OECD vychádzali z celkovej ekonomickej a spoločenskej situácie v danej krajine a podľa toho sledovali rôzne ciele (zvýšenie devízových príjmov, rast zamestnanosti, rozvoj v problémových regiónoch a pod.) a na ich dosiahnutie využívali početné priame i nepriame nástroje. Medzirezortný charakter cestovného ruchu viedol k tomu, že sa na realizácii štátnej politiky CR museli zúčastňovať viaceré ministerstvá – vnútra, zahraničných vecí, dopravy, hospodárstva, národné banky a pod. Postupne sa dospelo k tomu, že záležitosti cestovného ruchu nie je možné ponechávať na vnútornú správu jednotlivých rezortov, ale že je potrebné vytvoriť ústredný orgán, ktorý by jednak koordinoval činnosť týchto rezortov a jednak zabezpečil realizáciu činností špecifických pre cestovný ruch, najmä destinačný marketing a propagáciu v zahraničí.  
      Vo viacerých krajinách sveta, predovšetkým v krajinách, ktoré sú členmi Svetovej organizácie cestovného ruchu, si uvedomujú význam cestovného ruchu pre ich národné hospodárstvo a systematický vytvárajú podmienky pre jeho rýchly rozvoj i konštituovaním buď samostatného ministerstva cestovného ruchu alebo úradu pre cestovný ruch na čele so štátnym tajomníkom alebo predsedom, ktorý má zastúpenie vo vláde. 
      Vo všeobecnosti možno konštatovať, že v centralizovaných štátoch (Írsko, Grécko, Portugalsko, Taliansko, Škandinávske krajiny) existujú pomerne výrazne vyprofilované   orgány cestovného ruchu, či už ako ministerstvá, resp. úrady pre cestovný ruch. Vo federatívnych alebo spolkových krajinách (USA, NSR, Rakúsko) je rozvoj cestovného ruchu považovaný viac za vec regiónov z titulu štátneho usporiadania ako aj v dôsledku už dosiahnutej úrovne cestovného ruchu. V štátoch ako Grécko, Taliansko, Francúzsko, Portugalsko a Španielsko má cestovný ruch mimoriadny význam, a preto v nich v čase rozbehu rozvoja cestovného ruchu pracovali samostatné ministerstvá cestovného ruchu, alebo aspoň samostatné útvary pre cestovný ruch riadené na úrovni štátneho tajomníka.
     Poznatky v rámci Európy naznačujú, že podpora cestovného ruchu závisí od:
-	celkovej hospodárskej politiky a na ňu nadväzujúcej politiky cestovného ruchu,
-	 významu cestovného ruchu pre ekonomiku krajiny,
-	územného usporiadania a deľby kompetencií medzi ústrednou vládou a regionálnymi vládami, resp. miestnymi samosprávami.

5.	Návrh inštitucionálneho usporiadania – zriadenie Národného úradu pre cestovný ruch SR ako ústredného orgánu štátnej správy, jeho úlohy
     Ako z analytickej časti materiálu vyplýva, cestovný ruch je interdisciplinárnym odvetvím, ktoré má úzke a intenzívne prepojenie na kultúru, zdravotníctvo, poľnohospodárstvo, dopravu, životné prostredie, šport, zahraničný obchod, atď. A je tu teda potrebná veľmi úzka koordinácia všetkých zainteresovaných. Navyše v cestovnom ruchu pôsobí veľké množstvo prevažne malých v regiónoch rozptýlených podnikateľských subjektov.
     Vzhľadom na uvedené a tiež berúc do úvahy úlohy, ktoré je nevyhnutné v najbližšom období plniť, je súčasné inštitucionálne usporiadanie riadenia cestovného ruchu nevyhovujúce. Začlenenie makroekonomickej regulácie cestovného ruchu do rezortu hospodárstva je z hľadiska prierezového charakteru a špecifík cestovného ruchu neperspektívne. Navyše Ministerstvo hospodárstva SR rieši množstvo zásadných problémov úplne odlišného charakteru ako má cestovný ruch, ktoré súvisia s celkovým riešením hospodárskej politiky Slovenska. Tieto problémy si vyžadujú operatívny i koncepčný prístup pri vynaložení maximálneho úsilia zo strany zamestnancov MH SR. Riešenie týchto problémov vedie k odsúvaniu otázok súvisiacich s potrebami rozvoja cestovného ruchu, jeho novej koncepcie, koordinácie zainteresovaných rezortov, nárokov na počet zamestnancov a organizačné usporiadanie. 
     Z prierezového charakteru cestovného ruchu je možné konštatovať, že prioritné záujmy a špecifiká jednotlivých rezortov neumožňujú venovať dostatočnú pozornosť, čas i priestor na zabezpečenie úloh i potrieb cestovného ruchu. 
      V súčasnom období je preto nevyhnutné doriešiť inštitucionálnu stránku makroekonomickej regulácie cestovného ruchu, jeho prepojenie na rezorty, na regióny a vzťahy k zahraničiu. 
      Najvhodnejšiu formu organizácie zabezpečenia uvedených úloh na ústrednej úrovni predstavuje samostatný  ústredný orgán štátnej správy SR. Takúto formu predstavuje Národný úrad pre cestovný ruch Slovenskej republiky, ktorý by časť úloh sám riešil a plnenie ďalšej časti úloh koordinoval a samozrejme uvádzal do praxe v súčinnosti s príslušnými štátnymi orgánmi, samosprávou a prípadne i podnikateľskými subjektami. Tento orgán musí mať pôsobnosť a príslušné právomoci v celej Slovenskej republike. Musí byť samostatný, profesijne vybavený a zameraný na riešenie problematiky cestovného ruchu s oprávnením koordinovať túto oblasť s ostatnými orgánmi štátnej správy. Je preto potrebné, aby v plnom rozsahu prebral kompetencie v oblasti cestovného ruchu z MH SR. Z hľadiska kontinuity úloh a činnosti by preto do Národného úradu pre cestovný ruch SR bola včlenená súčasná sekcia cestovného ruchu aj s prípadnými ďalšími profesiami (mzdy, technicky personál atď.). Na čele úradu bude vládou SR menovaný predseda Národného úradu pre cestovný ruch SR, ktorý by sa z hľadiska dôležitosti rezortu zúčastňoval jej rokovaní s hlasom poradným tak, ako je to uvedené v Rokovacom poriadku vlády schválenom uznesením číslo 512 z 13. 6. 2001 t.j. bude potrebné novelizovať jeho článok 4, odst. 1. Úrad nemusí mať vlastnú rozpočtovú kapitolu, ale môže byť napojený na štátny rozpočet cestovného ruchu cez rozpočtovú kapitolu iného ústredného orgánu štátnej správy, napr. Úradu vlády SR. Jedinou prioritou tohto úradu bude cestovný ruch. SR Z uvedených skutočností vyplýva, že by mal mať svojim charakterom kompetencie obdobné ako ministerstvá.   
     Z prierezového charakteru cestovného ruchu vyplýva pre Národný úrad pre cestovný ruch SR riešenie nasledovných úloh, a to v spolupráci so zainteresovanými rezortami:
•	Financie – riešenie podpory cestovného ruchu nielen z hľadiska zdrojových možností štátneho rozpočtu, ale aj v nadväznosti na existujúce ekonomické normy.
•	Vnútorné veci – problémy spojené s podnikateľským prostredím v cestovnom ruchu a tiež otázky bezpečnosti a ochrany majetku a osôb – účastníkov cestovného ruchu.
•	Doprava – zabezpečenie súčinnosti rozvoja všetkých foriem dopravy a potrieb cestovného ruchu.
•	Životné prostredie – zosúladenie potrieb cestovného ruchu s ekonomickými záujmami a princípmi ochrany životného prostredia.
•	Zdravotníctvo – využitie kúpeľného potenciálu ako jednej z nosných foriem cestovného ruchu na Slovensku.
•	Pôdohospodárstvo – rozvoj agroturistiky a vidieckej turistiky ako perspektívnych foriem cestovného ruchu Slovenska.
•	Výstavba a regionálny rozvoj – spolupráca pri realizácii sektorového operačného programu cestovného ruchu v rámci Národného programu regionálneho rozvoja vytvárajúca predpoklad na využitie finančných zdrojov Európskej únie pre potreby cestovného ruchu.
•	Kultúra – cieľavedome využitie kultúrnych a historických pamiatok v rámci cestovného ruchu.
•	Školstvo – oblasť výchovy kádrov ako jedného zo základných predpokladov kvality v cestovnom ruchu. Vzhľadom ku kompetenciám rezortu sa javí ako potrebné aj zvýšenie koordinácie so športovými aktivitami.
•	Zahranične veci – aktívna prezentácia Slovenska ako krajiny cestovného ruchu, a to nielen ako organizačná činnosť, ale aj ako možnosť využitia existujúcich zariadení v zahraničí.  Nevyhnutná je spolupráca pri bilaterálnych a multilaterálnych rokovaniach i v zmluvných vzťahoch.
•	Sociálne veci – riešenie otázok zamestnanosti v nadväznosti na štátnu politiku v tejto oblasti. 
•	Samosprávne kraje a obce – v súvislosti s prechodom kompetencií v oblasti cestovného ruchu z miestnej štátnej správy (KÚ a OÚ) na samosprávne kraje bude potrebné zabezpečovať nielen koordinačnú a koncepčnú činnosť, ale dôležitú úlohu bude zohrávať aj príprava, informovanosť a vzdelávanie pracovníkov poverených úlohami v oblasti cestovného ruchu.  
V tejto súvislosti je potrebné konštatovať, že napriek nespornému prínosu činnosti Rady pre cestovný ruch ako poradného, iniciatívneho a koordinančného orgánu ministra hospodárstva, táto nemôže plne nahradiť každodennú pôsobnosť ústredného orgánu štátnej správy zameraného výlučne na riešenie otázok cestovného ruchu. Je však potrebné, aby takáto inštitúcia pôsobila aj pri navrhovanom Národnom úrade pre cestovný ruch SR. Táto skutočnosť vytvára predpoklady pre účinnejšiu koordináciu na všetkých úrovniach, pretože do jej činnosti sú zapojené okrem rezortov aj profesijné zväzy i odborníci pôsobiaci v cestovnom ruchu.
Vychádzajúc z predchádzajúcich skutočností, bude pôsobnosť Národného úradu pre cestovný ruch SR nasledovná:
Pôsobnosť v oblasti rozvoja a podpory podnikania v CR
Úlohou bude predovšetkým:
•	spolupráca so samosprávnymi krajmi pri tvorbe a realizácii regionálnych plánov rozvoja CR
•	tvorba koncepcií a strategické ovplyvňovanie trhu vychádzajúce z výsledkov základného výskumu a každoročných prieskumov trhu, pričom sa berie do úvahy celková stratégia vlády
•	hodnotenie vývoja cestovného ruchu, jeho štatistické sledovanie a analyzovanie v spolupráci so ŠÚ SR, realizácia spôsobov a metód štatistického zisťovania cestovného ruchu kompatibilného s WTO, OECD i EÚ  
•	vytváranie komplexného systému financovania cestovného ruchu s cieľom zvýšenia úrovne a kvality inšfraštruktúry cestovného ruchu
•	navrhovanie zodpovedajúcich a potrebných legislatívnych a ekonomických  opatrení s cieľom rozvoja cestovného ruchu a vyhodnocovať dopad týchto opatrení na rozvoj CR a subjekty pôsobiace v CR
•	navrhovanie a realizácia opatrení zameraných na vytváranie nových pracovných miest v oblasti cestovného ruchu   
•	normotvorná činnosť v oblasti cestovného ruchu, spolupráca s rezortom dopravy v oblasti noriem týkajúcich sa horských dopravných zariadení atď.
•	výskum trhu a produktu cestovného ruchu v podmienkach Slovenska, ako aj jeho porovnávanie s celosvetovým vývojom 
•	realizácia Programu podpory rozvoja cestovného ruchu v SR
•	realizácia sektorového operačného programu cestovného ruchu v rámci Národného plánu regionálneho rozvoja SR
•	vypracúvanie rezortných zámerov v územnom priemete – regionalizácia cestovného ruchu. Úzka spolupráca s rezortmi životného prostredia, zdravotníctva, kultúry i pôdohospodárstva pri záchrane a využívaní kultúrnych, historických a prírodných podmienok Slovenska na  účely cestovného ruchu
•	navrhovanie a spracovanie legislatívnych noriem
•	tvorba a spolupodieľanie sa na príprave projektov pre vstup PZI do oblasti cestovného ruchu
•	koordinácia subjektov politiky cestovného ruchu na všetkých úrovniach vrátane mimovládnych organizácií v súlade so štátnou stratégiou rozvoja CR. Táto úloha vyplýva z mnohorozmernosti cestovného ruchu
•	iné úlohy spojené s aktuálnym vývojom v cestovnom ruchu predovšetkým v oblasti vzdelávania a výchovy zamestnancov v cestovnom ruchu i obyvateľov smerujúcich ku kvalite poskytovaných služieb a kladnému vzťahu k cestovnému ruchu 
•	prostredníctvom ekonomických a legislatívnych nástrojov realizácia opatrení na zabezpečenie kvality poskytovaných služieb - certifikácia ISO 9000, HACCP - nový prístup ku kvalite hygieny, atď., a to vrátane vytvorenie ekonomických a legislatívnych predpokladov pre zabezpečenie dôslednej kontrolnej činnosti zameranej do oblasti dodržiavania kvality a hygieny 
•	v súvislosti s rozvojom informatiky zabezpečovanie a realizácia informačných služieb ako základného predpokladu návštevnosti stredísk a zariadení cestovného ruchu 
•	tvorba, správa a aktualizácia web stránok NÚCR SR
•	spolupráca so štátnou správou, samosprávou, profesijnými združeniami ako aj združeniami cestovného ruchu lokálneho a regionálneho charakteru
Pôsobnosť v oblasti medzinárodnej spolupráce 
•	realizácia politiky cestovného ruchu v zahraničí, koordinácia a usmerňovanie činnosti v rámci predvstupového procesu Slovenska do európskych štruktúr
•	zastupovanie Slovenska vo vzťahu k zahraničiu, a to členstvom vo Svetovej organizácii cestovného ruchu (WTO), v rôznych medzinárodných združeniach cestovného ruchu (Stredoeurópska iniciatíva, Die Donau a pod.)
•	spolupráca s európskymi odborovými štruktúrami, ktoré zastrešujú činnosť cestovného ruchu - IUL, EFFAT
•	koordinácia subjektov cestovného ruchu Slovenska v rámci cezhraničnej spolupráce
•	spolupráca so zastupiteľskými úradmi  Slovenska v zahraničí 
•	vypracúvanie návrhov na uzatváranie medzinárodných a medzivládnych zmlúv a dohôd v oblasti cestovného ruchu
•	koordinácia projektov cestovného ruchu realizovaných za pomoci predvstupových a štrukturálnych fondov EÚ.
•	marketing a propagácia cestovného ruchu; v súčasnosti existuje na európskom i svetovom trhu cestovného ruchu mimoriadne silná konkurencia a vysoké náklady na marketing zahraničného cestovného ruchu sú mimo možností priemerného podnikateľského subjektu; úlohy bude i naďalej zabezpečovať Slovenská agentúra pre cestovný ruch ako príspevková organizácia navrhovanej inštitúcie.

6.	Záver
     Doterajšie skúsenosti ukazujú, že efektívnosť odvetvia cestovného ruchu sa dosahuje najmä vhodným zosúlaďovaním ekonomických aktivít podnikov s činnosťou miestnej štátnej správy, samosprávy a mimovládnych organizácií pôsobiacich v cestovnom ruchu a s podpornými opatreniami ústredných štátnych orgánov - synergický efekt. Rozvoj cestovného ruchu nie je možný bez vysokej úrovne kvality a sortimentu poskytovaných služieb, štátnej i komerčnej propagácie, zodpovedajúcich investícií, ľudských zdrojov, legislatívnych i ekonomických opatrení a týmto potrebám zodpovedajúcej organizačnej štruktúre. 
     Vychádzajúc z Programového vyhlásenia vlády SR, Národného programu rozvoja cestovného ruchu v SR i z predvstupového procesu Slovensku do EÚ i ostatných európskych štruktúr, bude potrebné v oblasti cestovného ruchu realizovať celý rad zásadných opatrení. 
     Priaznivé výsledky cestovného ruchu vo vyspelých krajinách boli dosiahnuté aj v dôsledku podpory zo strany štátu zahŕňajúce i  inštitucionálne usporiadanie. Popri zriaďovaní miestnych združení cestovného ruchu, kreovaní agentúr na podporu štátnej propagácie a marketingu, významné miesto zohrávali aj ústredné orgány štátnej správy, ktorých postavenie bolo posilnené predovšetkým v období „naštartovania“ odvetvia. Je v záujme a v potrebe Slovenska dosahovať podstatne priaznivejšie výsledky cestovného ruchu. 
     Zriadenie Národného úradu pre cestovný ruch SR je dôležité predovšetkým z nasledovných dôvodov:
•	V porovnaní s vyspelými krajinami je vývoj cestovného ruchu na Slovensku v období iba postupne sa tvoriacich nových podmienok, t.j. v období „naštartovania“. Potenciál cestovného ruchu na Slovensku však predurčuje jeho oveľa vyšší prínos pre rozvoj Slovenska. 
•	Cestovný ruch na Slovensku aj bez posilnenie jeho postavenia na úrovni ústrednej štátnej správy sa bude rozvíjať. Tento vývoj však bude podstatne pomalší a teda aj prínos bude podstatne nižší.
•	Z hľadiska konkurencie, predovšetkým v okolitých krajinách, je cestovný ruch výraznejšie podporovaný nielen v oblasti ekonomickej podpory, ale aj inštitucionálneho usporiadania. Ide pritom o krajiny, kde je proces rozvoja cestovného ruchu už naštartovaný (Maďarsko, Česko, Slovinsko, ale v poslednom období aj Poľsko) alebo predstavuje už významný národohospodársky prínos (Rakúsko). Nezachytenie tohto vývoja aj v inštitucionálnej oblasti bude znamenať ďalšie prehlbovanie rozdielov v neprospech Slovenska.
•	Úlohou Národného úradu pre cestovný ruch v SR bude realizácia zásadných opatrení a úloh, ktoré môžu byť vykonané iba na úrovni ústrednej štátnej správy. Nie je to len otázka  ekonomickej a legislatívnej podpory, tvorby podnikateľského prostredia, štátnej propagácie a marketingu, ale aj otázka koordinácie. Zabezpečenie koordinácie rozvoja cestovného ruchu z úrovne samosprávneho ústredného orgánu štátnej správy vytvára predpoklad pre cielený rozvoj cestovného ruchu na Slovensku.
•	Z pohľadu globalizácie musí Národný úrad pre cestovný ruch SR zabezpečiť zvýšenie účasti v oblasti medzinárodnej spolupráce. Z hľadiska vzdialenejších teritórií stredná Európa predstavuje jeden región.
•	Zriadenie Národného úradu pre cestovný ruch SR bude pozitívnym signálom aj vo vzťahu k európskym i svetovým zoskupeniam, vrátane Svetovej organizácie cestovného ruchu (WTO). I táto skutočnosť iste ovplyvní možnosť využívania, napr. prostriedkov Európskej únie na rozvojové zámery cestovného ruchu. Táto okolnosť, pri nedostatku a ťažkej dostupnosti domácich zdrojov, môže zohrať veľmi významnú úlohu. Skúsenosti Portugalska, Španielska, Talianska, Grécka, Írska i ďalších krajín to iba dokumentujú.
•	Z hľadiska časového je predpokladané iba obmedzené pôsobenie Národného úradu pre cestovný ruch SR vyplývajúce z postupne narastajúcej úlohy regiónov a lokalít. Predpokladá sa preto pôsobenie na obdobie cca 15 rokov, kedy následne by problematika cestovného ruchu bola včlenená do iného ústredného orgánu štátnej správy – ministerstva.
•	Navrhované náklady na zriadenie Národného úradu pre cestovný ruch SR v 1. roku činnosti tak, ako ich predpokladá aj materiál prerokovávaný vo vláde SR vo výške 120 mil. Sk, môžu byť vhodnými organizačno-technickými opatreniami priebežne znížené.

Skúsenosti, poznatky, ekonomické podmienky i vývoj cestovného ruchu ukazujú na potrebu zriadenia Národného úradu pre cestovný ruch SR. Je preto v súčasnosti na politickom rozhodnutí či bude Národný úrad pre cestovný ruch SR zriadený a teda v konečnom dôsledku aj splnené Programového vyhlásenia vlády SR v tejto oblasti.