Title: Fico preukaz majetku
Author: boroviak
Last saved by: agenda0
Company: Úrad vlády Slovenskej republiky

ÚRAD VLÁDY SLOVENSKEJ REPUBLIKY
               sekcia vládnej legislatívy

							               Na rokovanie vlády SR
							               dňa 19. septembra 2001							               K materiálu č.5789 /2001
								     K bodu č.: 11

S T A N O V I S K O 

k návrhu poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Roberta Fica na vydanie zákona o preukazovaní pôvodu majetku (tlač č. 1147)

I

Podľa § 70 ods. 2 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 350/1996 Z.z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov požiadal listom z 20. augusta 2001 predseda Národnej rady Slovenskej republiky predsedu vlády o zaujatie stanoviska vlády k návrhu poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Roberta Fica na vydanie zákona o preukazovaní pôvodu majetku. Na rokovanie vlády  predkladá materiál minister spravodlivosti Ján Čarnogurský

II

Zámerom návrhu zákona je vytvoriť právny rámec  účinného postupu proti osobám, ktoré nie sú schopné hodnoverným spôsobom preukázať pôvod a spôsob nadobudnutia svojho majetku v období od 1. januára 1990, čím sa má vyplniť medzera v právnom poriadku tak,  aby zo strany štátu bolo umožnené iniciovať konanie na civilnom súde a žiadať od osoby, aby vyvrátila dôvodné pochybnosti o nepoctivom pôvode svojho majetku.

III

	Legislatívna rada vlády Slovenskej republiky  prerokovala návrh poslanca R. Fica na svojom zasadnutí dňa 11. septembra 200l. Legislatívna rada v nadväznosti na Legislatívne pravidlá vlády Slovenskej republiky konštatovala, že

a)	v každom paragrafe návrhu zákona (okrem ustanovenia o účinnosti) sa vyskytuje ustanovenie, obsahujúce rozpor s ústavou – (nesúlad s čl. 2 legislatívnych pravidiel),
b)	ministerstvo financií konštatuje, že dopad na štátny rozpočet môže vzniknúť v prípade, ak bude musieť štát znášať zodpovednosť za prípadnú škodu, ktorá vznikne osobe, ktorej sa podarí dostatočne vysvetliť pôvod svojho majetku (nesúlad s čl. 11 a 12 legislatívnych pravidiel),
c)	 niektoré  ustanovenia (napr. § 3 ods. 2, 5 a 6) nepriamo novelizujú iné zákony     (nesúlad s čl. 7 legislatívnych pravidiel),
d)	v návrhu zákona sú zavádzané nové pojmy (napr. § 4), ktoré ďalej nie sú právne vymedzené (nesúlad s čl. 4 legislatívnych pravidiel).

Poukázané bolo tiež na skutočnosť, že novelou zákona č. 366/1999 Z. z. o daniach z príjmov v znení neskorších predpisov, ktorá bola predložená na rokovanie Národnej rady Slovenskej republiky, sa spresňuje ustanovenie o zdaňovaní majetkových prírastkov. V súvislosti s touto novelou a predkladaným návrhom by vznikol dvojitý postih (osobitné zdanenie a následne pripadnutie zdaneného majetku štátu) práve v tých prípadoch, kde povinná osoba nevie vysvetliť pôvod majetkového prírastku.  

Legislatívna rada vlády Slovenskej republiky po posúdení predloženého materiálu odporučila vláde prijať k návrhu poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Roberta Fica na vydanie zákona o preukazovaní pôvodu majetku  nesúhlasné stanovisko z dôvodov uvedených v IV časti tohto stanoviska.

IV

                                                     N á v r h

S T A N O V I S K O 
vlády Slovenskej republiky

k návrhu poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Roberta Fica na vydanie zákona o preukazovaní pôvodu majetku (tlač č. 1147)

Vláda Slovenskej republiky vyslovuje k  návrhu poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Roberta Fica na vydanie zákona o preukazovaní pôvodu majetku n e s ú h l a s   z týchto dôvodov:

          Navrhovaný § 1 je retroaktívnym ustanovením, ktoré zakotvuje spätnú pôsobnosť zákona i na majetok nadobudnutý od 1. 1. 1990. Ustanovenie upravuje i otázku zbavenia vlastníctva k hnuteľnému alebo nehnuteľnému majetku. Podľa nášho  názoru je ustanovenie v rozpore s čl. 1 ods. 1 a čl. 20 ods. 1 a 4 Ústavy SR, ako i s čl. 1 Dodatkového protokolu k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd.  V odôvodnení nálezu Ústavného súdu č. 126/1995 Z. z. sa uvádza, že definujúcim znakom právneho štátu je zákaz retroaktivity.

	Zavádzanú legislatívnu skratku „(ďalej len „dotknutá osoba“)“ považujeme za potrebné zaradiť za slová „majetkových prírastkov“.

V ustanoveniach § 1 a § 2 sa navrhuje zakotvenie princípu prezumpcie viny, teda zákonná domnienka nestatočnosti, nepoctivosti alebo protiprávnosti dôvodu a spôsobu nadobudnutia majetku, ktorý dotknutá osoba musí vyvracať. Takýto princíp je v rozpore s Ústavou Slovenskej republiky. 

V § 3 odseky 2 a 6 sa nepriamo novelizujú ustanovenia Občianskeho zákonníka o neplatnosti právnych úkonov. Obdobne v § 3 ods. 5 sa nepriamo novelizuje § 9 Občianskeho súdneho poriadku. Nepriama novelizácia je v zmysle čl. 7 Legislatívnych pravidiel vlády SR neprípustná.

V § 3 odsek 3 sa fyzickým osobám a právnickým osobám ukladá povinnosť poskytnúť generálnemu prokurátorovi informácie, i keď by boli podľa osobitného zákona viazaní povinnosťou mlčanlivosti alebo tajomstvom. Takto uložená povinnosť je v rozpore s čl. 47 ods. 1 Ústavy SR, čl. 8 Základnej zmluvy medzi Slovenskou republikou a Svätou stolicou i s ustanoveniami iných právnych predpisov (napr. Občiansky súdny poriadok, Trestný poriadok, zákon o advokácii) v súvislosti s možnosťou zbavenia povinnosti mlčanlivosti alebo zachovania tajomstva príslušnou osobou alebo orgánom. V § 3 ods. 3 sa tiež nepriamo novelizuje zákon č. 21/1992 Zb. o bankách v znení neskorších predpisov a osobitné zákony, podľa ktorých sú tretie osoby viazané tajomstvom alebo povinnosťou mlčanlivosti.

V § 3 odsek 7 sa prenáša dôkazné bremeno na žalovaného. Návrh tým popiera princíp, zakotvený v § 120 ods. 1 Občianskeho súdneho poriadku, podľa ktorého účastníci sú povinní označiť dôkazy na preukázanie svojich tvrdení. Ak teda navrhovateľ niečo v návrhu tvrdí, musí to preukázať dôkazmi. Predkladaný návrh popiera tento princíp, ak pripúšťa možnosť podania návrhu aj bez toho, aby generálny prokurátor mal spoľahlivé dôkazy pred podaním návrhu. Obdobné ustanovenie v § 200i ods. 3 Občianskeho súdneho poriadku, ktoré prenášalo dôkazné bremeno na žalovaného, bolo zrušené Nálezom Ústavného súdu  č. 359/1997 Z. z. ako protiústavné.
V ustanovení § 4 sa zakotvuje inštitút „pripadnutia majetku štátu“ ako sankcia za to, že žalovaný nepreukáže pôvod a spôsob nadobudnutia majetkového prírastku alebo jeho časti. Platné občianske právo v súčasnosti tento inštitút nepozná. V danom prípade nie sú splnené ani podmienky pre vyvlastnenie podľa osobitných predpisov. V trestnom práve existuje trest prepadnutia majetku, ale len na základe právoplatného rozsudku súdu o spáchaní trestného činu a o treste. Zakotvenie princípu odňatia majetku je v rozpore s čl. 20 a 49 Ústavy SR.

	V ustanovení o nadobudnutí účinnosti tohto zákona odporúčame uviesť konkrétny dátum.

Bratislava 14. septembra 2001
Vypracoval: V. Boroviak

								Štefan  G r m a n
       								generálny riaditeľ
							     sekcie vládnej legislatívy