Title: Prílohy
Author: Ing. Jozef Halcin
Last saved by: tapferova
Company: Xx

Príloha č. 2
11. KONGRES OSN O PREVENCII KRIMINALITY
A TRESTNEJ JUSTÍCII
BANGKOK 18. – 25. APRÍLA 2005
 
	Úvodná poznámka sekretariátu Rady vlády SR pre prevenciu kriminality

	11. kongres mal názov: „Synergia a odpovede: strategické aliancie v prevencii kriminality a trestnej justícii“.
	Kongresy, ktoré sa konajú v  5-ročných intervaloch, prispievajú ku zdokonaľovaniu trestnej justície a ku koncipovaniu trestnej politiky. Vypracovávajú odporúčania pre Komisiu OSN pre prevenciu kriminality a trestnú justíciu a následne pre plenárne zasadnutie OSN.
	Základnými témami 11. kongresu boli:
-	Účinné prostriedky pre boj s nadnárodným organizovaným zločinom
-	Medzinárodná spolupráca proti terorizmu
-	Korupcia – hrozby a trendy v 21. storočí
-	Hospodárska a finančná kriminalita – hrozby udržateľnému rozvoju
-	Uplatňovanie štandardov v praxi – päťdesiat rokov vytvárania štandardov OSN v oblasti prevencie kriminality a trestnej justície.
Okrem zástupcov vlád členských štátov OSN sa kongresu vo veľkom počte zúčastnili 
predstavitelia medzivládnych a mimovládnych organizácií a odborníci, zaoberajúci               sa kriminalitou, možnosťami jej prevencie i  represie. Kongres schválil tzv. Bangkokskú deklaráciu, zhrňujúcu hlavné výsledky a odporúčania kongresu. Sekretariát rady pripravil     pre potreby stratégie časť z materiálov kongresu bezprostredne sa dotýkajúcu prevencie kriminality.  
Stav kriminality a trestnej justície vo svete
Správa generálneho tajomníka
	Po 11. septembri 2001 sa bezpečnosť stala popredným záujmom a mnoho ľudí začalo vnímať hrozbu terorizmu ako záležitosť nielen medzinárodnú, ale i vnútroštátnej povahy.
	Prieskumy ukazujú, že v niektorých krajinách sa ľudia cítia úzkostlivejšie a menej bezpečne než v minulosti. Možno sa domnievať, že všeobecný pocit neistoty je v niektorých krajinách spojený so strachom z terorizmu. Skutočná miera kriminality môže mať len málo spoločného s pocitom bezpečia, ktorý je ovplyvňovaný všeobecnými sociálnymi problémami (ako je zdravie, nezamestnanosť, životné náklady) a mediálnou prezentáciou významných kriminálnych prípadov. Zdá sa, že úroveň úzkosti sa zvyšuje i v krajinách, kde miera kriminality v poslednej dobe mierne klesla (je zaujímavé, že v niektorých krajinách ako         sú Kanada, Juhoafrická republika, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska,   kde miera kriminality skutočne klesla, sa súčasne nezvýšil pocit bezpečia). 
	Obchodovanie s ľuďmi a pašovanie migrantov má väčšinou pôvod v chudobnejších krajinách. 
	Znalosť rozmerov zločinu, dostupnosť údajov o kriminalite, je základom pre rozvoj akejkoľvek stratégie prevencie kriminality. 
	Zatiaľ čo o „všeobecnej“ kriminalite sú určité informácie dostupné, zber údajov o organizovanom zločine, korupcii, obchodovaní s ľuďmi a praní špinavých peňazí je stále priekopníckou úlohou. 
Čo je známe
	V záujme vytvorenia dôkladnej informačnej základne o kriminalite vo všetkých          jej formách by mala byť väčšia pozornosť venovaná metódam zberu dát, vrátane podpory výskumu obetí a skvalitnenia trestnej štatistiky. Výskum obetí trestnej činnosti bol realizovaný vo viac ako 70 účastníckych krajinách. V týchto krajinách sú zhromažďované a analyzované údaje o skúsenostiach obyvateľov s kriminalitou a prevenciou kriminality. 
	Meranie kriminality sa môže stať schodnejšou úlohou, ak budú preskúmané druhy kriminality a budú prevedené pokusy o vytvorenie štandardných definícií použiteľných         na medzinárodnej úrovni. Porovnávanie štatistických údajov o kriminalite narážajú                na závažné problémy spočívajúce v rozdieloch justičných systémov, definícií, trestných kódexoch a poriadkoch, v prekladoch koncepcií do cudzích jazykov a v účinnosti systému, pokiaľ ide o vybavovanie oznámení či sťažností od občanov. Ďalej existujú sociálne a kultúrne rozdiely v ochote obetí trestnej činnosti oznamovať jednotlivé prípady úradom. 
	(Zaujímavý údaj o oznamovacej ochote obyvateľstva: výskum obetí trestnej činnosti ukázal, že v roku 2000 oznámilo vlámanie polícii 84% obetí v Oceánii, 72% v Európe, 59% v Amerike, 55% v Afrike a 40 percent v Ázii. Z toho vyplýva, že policajné štatistiky pravdepodobne obsahujú viac prípadov v tých regiónoch, v ktorých ich obete ohlasujú častejšie). 
	Na úrovni jednotlivca existuje niekoľko rôznych dôvodov, prečo trestný čin neoznámiť, vrátane tých, ktoré sa týkajú profilu obete, obtiažnosti oznámenia, vzdialenosti   od policajnej stanice. 
	Existuje zhoda v tom, že oficiálne štatistické údaje o oznámených trestných činoch nepostačujú k vytvoreniu správneho „obrazu kriminality“. V niektorých krajinách                 sú už presadzované integrované zdroje dát (ako sú oficiálne štatistiky, prieskumy medzi obeťami a selfreportové štúdie). 
	V procese monitorovania kriminality sa objavili ďalšie témy:
-	záujem o všeobecný „problém kriminality“ tvorený zmesou starých a nových foriem trestnej činnosti;
-	posun pozornosti z páchateľa na obeť a na okolnosti, za akých k trestnej činnosti dochádza (za účelom správneho zamerania situačnej prevencie kriminality);
-	realizácia preventívnych aktivít a túžba po zmeraní ich účinnosti;
-	odklon od úrovne národnej k úrovni nadnárodnej (medzinárodnej, regionálnej) a úrovni lokálnej (problémy veľkých mestských aglomerácií či špecifické sociálne súvislosti).
	Problémy zisťovania miery kriminality sa stávajú ešte obtiažnejšími, keď nejde o bežné druhy kriminality, ako sú organizovaný zločin, obchodovanie s ľuďmi a korupcia. Popri zložitosti samotného javu býva u týchto druhov kriminality často prítomný nadnárodný prvok, čo činí určenie ich rozmerov zložitejším. 
	Pokiaľ ide o obchodovanie s ľuďmi, snahy celej rady medzinárodných, regionálnych i národných inštitúcií o určenie celkového počtu žien a detí, ktoré sú vo svete každoročne predmetom medzinárodného obchodu, doposiaľ vyvolali záujem o spoľahlivosť odhadov (medzi 700 000 a niekoľko miliónov). 
	Čo sa týka organizovaného zločinu, medzinárodný výskum sa doposiaľ prevažne sústredil na kvalitatívne štúdie o štruktúre, charakteristikách a modu operandi kriminálnych skupín, než na určenie rozsahu a rôznych prejavov tohto javu. 
	Únosy, vydieranie, detská pornografia, trestné činy proti životnému prostrediu, prevádzkovanie nezákonných (hazardných) hier a pranie špinavých peňazí patria iste medzi aktivity skupín organizovaného zločinu. Informácie o týchto druhoch trestnej činnosti           nie sú bežne dostupné, i keď niektoré krajiny prijali právnu úpravu vyslovene zameranú proti takejto kriminalite a zhromažďujú o nej štatistické údaje. 
	Rozdiely v podiele policajtov na počte obyvateľov môžu ovplyvňovať schopnosť polície nielen vyšetrovať trestné činy, ale tiež prijímať trestné oznámenia od občanov. Podľa prieskumu OSN zostával celkový priemerný podiel policajtov na počte obyvateľov             v 15 krajinách, ktoré o policajnom personáli poskytovali údaje v rokoch 1995 až 2002, takmer nemenný – približne 300 na 100 000 obyvateľov, so štvorpercentným nárastom od roku 1995. 
	Vo výskume obetí trestnej činnosti uvádzali občania rozvojových krajín zo všetkých vo výskume zúčastnených štátov najnižšiu hodnotu v zmysle ich spokojnosti s prácou polície. Kladné vnímanie polície môže tak zlepšiť spoluprácu verejnosti s donucovacími orgánmi, ako zvýšiť aj pravdepodobnosť oznamovania trestnej činnosti zo strany obetí polícii. 
	V 17 krajinách s porovnateľnými údajmi za roky 1995 až 2002 sa počet osôb, ktoré     sa dostali do prvotného kontaktu s políciou a/alebo so systémom trestnej justície, zvýšil z 837 na 1 173 osôb na 100 000 obyvateľov, a to bez ohľadu na druh trestného činu. 
	Najvyšší index väzenskej populácie bol zistení v Amerike, nasledovanej Afrikou (rozlišuje sa od indexu osôb umiestnených vo väzbe). V 24 krajinách sa index zvýšil              zo 165 na 187 väzňov na 100 000 obyvateľov. Početná väzenská populácia môže byť doprevádzaná preplnenosťou väzníc. 
	Závery: Pri nedostatku relevantných a zodpovedajúcich porovnávateľných informácií nemožno realizovať žiadne efektívne opatrenia v prevencii kriminality. 
	Výsledky výskumu obetí trestnej činnosti dokazujú, že kvalitný výkon policajnej práce môže viesť k presnejším štatistickým údajom, ktoré inak môžu vytvárať falošný dojem o úrovni kriminality. Dosť možné je vyššiu mieru registrovanej kriminality pozorovať skôr v krajinách, kde polícia pracuje dobre, než v tých, ktoré sú skutočne kriminalitou najviac zasiahnuté. Je teda dôležité spojiť rôzne zdroje informácií, ako sú policajné štatistiky a výskumy obetí trestnej činnosti za účelom získania plnšieho obrazu o stave kriminality.
	Drogová kriminalita sa stala jedným z hlavných problémov, ktorým sa treba venovať z hľadiska prevencie kriminality. 

Workshop 3: Stratégie a osvedčená prax v oblasti prevencie kriminality, najmä s ohľadom na mestskú kriminalitu a ohrozenú mládež (podkladový materiál)
	Znova omnoho väčšiu pozornosť musia venovať  členské štáty investíciám                 do prevencie kriminality v mestských oblastiach, so zvláštnym dôrazom na ohrozenú mládež (efektívna integrovaná prevencia kriminality). Celý rad praktických odporúčaní        má slúžiť     na zlepšenie prevencie kriminality, na výmenu informácií, skúseností i technickej pomoci medzi krajinami i mestami v rámci regiónov i na medzinárodnej úrovni. 
	Celý rad krajín prijal národnú stratégiu prevencie kriminality (SR: 1999, 2003 aktualizovaná), ktorá kladie omnoho väčší dôraz na to, čo možno učiniť pre zabránenie trestnej činnosti pred tým, než príde k slovu systém trestnej justície. Prístupy vyjadrujú záujem o to, čo možno vykonať na miestnej úrovni, čo najbližšie ku komunite, kde k trestnej činnosti dochádza a zahrnujú prierezové, medziodborové integrované koncepcie a opatrenia s podporou národných a subregionálnych vlád. To zahrnuje významné investície do znalostí, výskumu a praxe založenej na poznatkoch. Pri tvorbe svojich stratégií prevencie kriminality sa rad krajín zameriava na mládež ohrozenú kriminalitou a viktimizáciu, pretože uznáva význam investícií do jej zdravia, vzdelania a ochrany. Taká mládež zahrnuje deti žijúce v najchudobnejších, najokrajovejších podmienkach, deti v konflikte               so zákonom, deti ulice a deti vykorisťované obchodom s drogami, sexuálne zneužívané   či postihnuté HIV/AIDS, vojnou a prírodnými katastrofami. 
	Na medzinárodnej úrovni sú uvedené vývojové trendy v oblasti prevencie kriminality znázornené príkladom činnosti Programu bezpečnejších miest v rámci Programu OSN          pre ľudské sídla (UN-Habitat). 
	V súčasnosti sa uznáva, že prevencia kriminality je základným predpokladom dosiahnutia rozvojových cieľov tisícročia (Millenium Development  Goals), lebo znižovanie chudoby a udržateľný rozvoj (v rozvojových krajinách) musí byť založený na bezpečí ľudí, zahrnujúcom ekonomickú, zdravotnú a osobnú ochranu a bezpečnosť. 
	Úroveň kriminality a násilia sa najmä v rozvojových krajinách zvýšila, často v spojení s obchodovaním so zbraňami a drogami. Rastúci počet mladých ľudí je v súčasnosti ohrozený kriminalitou a viktimizáciou v súvislosti s chudobou, nerovnosťami v príjmoch a poruchou tradičných socializačných mechanizmov. 
	Svet získava stále viac mestský charakter. Predpokladá sa, že mestská populácia vzrastie z 2,86 miliardy osôb v roku 2000 na 4,68 miliardy osôb v roku 2030, kedy zhruba    60 percent svetovej populácie bude žiť v mestách. 
	Ohrození mladí ľudia v rozvinutých i rozvojových krajinách bývajú vylúčené              zo spoločnosti. Zvlášť náchylní k tejto exklúzii sú tí, ktorí žijú v najchudobnejších podmienkach, vrátane mnohých slobodných matiek, zástupcov kultúrnych a etnických menšín a nedávnych migrantov a prisťahovalcov. Ohrozená mládež je zraniteľná voči zneužívaniu osobami zapojenými do medzinárodného organizovaného zločinu a obchodu s drogami, zbraňami a ľuďmi. Mládež reprezentuje tak významný potenciál pre vykorisťovanie,             ale i významný prínos pre ekonomický rozvoj miest a krajín, je však do značnej miery vylúčená z rozhodovania o veciach, ktoré sa jej dotýkajú.
	Závažným dôsledkom rastúcej chudoby a nerovnosti v mestských oblastiach je nárast kriminality, najmä násilnej. Nárast kriminality zahrnuje všeobecné i organizované kriminálne násilie, ako aj násilie v rodine. Len v Severnej Amerike dochádza v posledných ôsmych rokoch ku stabilnému poklesu úrovne kriminality. 
	Pokiaľ ide o mieru kriminality, má Karibik tretiu najvyššiu mieru vrážd na svete       (44 na 100 000 obyvateľov). V Ruskej federácii sa miera vrážd zvýšila z 9 na 22 prípadov     na 100 000 obyvateľov medzi rokmi 1990 a 2000. Maďarsko i Ruská federácia majú vysoký počet odsúdených mladistvých. 
	Miera viktimizácie, pokiaľ ide o kriminalitu a násilie, je medzi mládežou vyššia       než medzi ostatnými vekovými skupinami a obzvlášť vysoká je u ohrozenej mládeže.
	V mnohých mestských oblastiach došlo k poruche a strate tradičných socializačných väzieb a neformálnej kontroly. Rodiny, často vedené slobodnou matkou, sú oslabené chudobou, zlým zdravotným stavom a vysokou mierou kriminality a násilia. Nedostatok škôl, problémy s predčasným ukončením školskej dochádzky a ekonomický tlak na miestne prostredie, všetky tieto faktory ničia komunitné väzby a sociálny kapitál a ohrozujú tradičnú sociálnu kontrolu vo štvrtiach a mestách. Ohrozená mládež stráca „súvislosť“ a postráda pevné hodnoty. 
	Zvyšuje sa exklúzia ohrozenej mládeže v mestskom prostredí. Mládež býva vylúčená z účasti na rozhodovaní o veciach, ktoré sa jej týkajú. Takúto exklúziu možno nájsť v rozvojových i rozvinutých krajinách, kde sa zvyšuje znepokojenie nad „neslušnosťou“ mládeže.
	Vysoká úroveň mestského násilia a viktimizácia vyvolala zvýšený strach a neistotu medzi mestským obyvateľstvom. Dokonca i v Európe a Severnej Amerike, kde kriminalita v posledných rokoch klesá, zostáva úroveň strachu z nej vysoká. Stále viac sa spolieha          na prísnejšiu reakciu trestnej justície, ktorá kriminalizuje predovšetkým ohrozenú mládež a zvyšuje populáciu mladých ľudí vo väzniciach.  Stráca sa dôvera v schopnosť polície a systému trestnej justície na kriminalitu reagovať. Lenže reakcia na kriminalitu prostredníctvom trestnej justície je drahá a v porovnaní s kvalitnými programami koncepčnej prevencie nákladovo neefektívna. Využívanie trestu odňatia slobody môže priniesť krátkodobú úľavu vďaka zneškodnenia páchateľa, ale má dlhodobé ekonomické následky pre mladých ľudí, ich rodiny a komunity a je veľmi nákladné i samo osebe. Tým       je zvýraznený význam investícií do oblasti prevencie. Správa na všetkých úrovniach čelí veľkej výzve obrátiť verejnú mienku v prospech prevencie a to prostredníctvom dobre naplánovaných stratégií, vyvážene kombinujúcich krátkodobé a dlhodobé opatrenia voči kriminalite a neistote a v prospech alternatív voči ukladaniu trestu odňatia slobody mladým ľuďom. 
	Korupcia, nedostatok dôvery verejnosti v políciu, minulosť polície ako represívneho orgánu skôr ako služobníka verejnosti, to sú faktory, ktoré pôsobia proti rozvoju bezpečných spoločenstiev. 
	Je dokázané, že dobre naplánované stratégie prevencie kriminality nielenže predchádzajú trestnej činnosti a viktimizácii, ale podporujú bezpečnosť spoločnosti a prispievajú k udržateľnému rozvoju. Zlepšujú kvalitu života  a prinášajú dlhodobé výhody v zmysle znižovania nákladov spojených so systémom trestnej justície i ďalších spoločenských nákladov vyplývajúcich z trestnej činnosti. 
	Kriminalita má viac príčin a jej prevencia si vyžaduje dobre plánovaný strategický prístup, ktorý tieto príčiny rieši rôznymi druhmi opatrení. Na medzinárodnej úrovni sú faktory ktoré spôsobujú ohrozenie detí a mladých ľudí kriminalitou a viktimizáciou, alebo ktoré ich pomáhajú chrániť, veľmi dobre známe – tieto faktory by mali byť brané do úvahy pri tvorbe stratégie účinnej intervencie. Ide o rodinné faktory, individuálne faktory a charakteristiky danej štvrti a miestneho prostredia, vrátane chudoby, nedostatočného bývania, nedostatočného školstva a nedostatku rekreačných a sociálnych zariadení. Okrem toho ako hlavný spúšťací mechanizmus kriminality pôsobí prítomnosť drog či zbraní. Prevencia znamená vývoj programov, ktoré napr. podporujú rodiny a deti, posilňujú školstvo, rozvíjajú vzdelanie a pracovné schopnosti, ponúkajú mladým ľuďom vyžitie a učí mediácii a schopnosti riešiť konflikty, čím podporuje pocit zapojenia a súdržnosti. Mnoho z toho, čo je skutočnou prevenciou, býva často nazývané inak – mestská obnova, podpora vzdelania, rozvoj v ranom detstve, starostlivosť o drogovo závislých. Rozsiahle skúsenosti                     sú i s prevenciou prostredníctvom environmentálneho designu a mestskej výstavby.                 Je potrebné spolupracovať s komunitami a zapojiť ich do tvorby opatrení na prevenciu kriminality. 

Dobre naplánovaná stratégia prevencie kriminality zahrnuje:
-	Sociálne opatrenia prevencie kriminality, ktoré sa zaoberajú sociálnymi, ekonomickými a zdravotnými problémami a zameriavajú sa na mestské štvrte, rodiny, ohrozené deti a mládež;
-	Zlepšenie štruktúry a podmienok mestskej štvrti a komunity a posilnenie kapacity komunity;
-	Obmedzovanie príležitostí k trestnej činnosti prostredníctvom situačného plánovania a environmentálneho designu;
-	Prevencia recidívy podporou reintegrácie páchateľov.

Základnými zásadami vedenia účinnej prevencie kriminality sú:
-	Všetky úrovne verejnej správy by mali hrať vedúcu úlohu;
-	Prevencia kriminality by mala byť integrovaná naprieč všetkými sociálnymi a ekonomickými koncepciami a programami, vrátane zamestnanosti, vzdelávania, zdravotníctva, bývania a mestskej výstavby, justície a sociálnych služieb;
-	Stratégie by mali byť vybudované na partnerstve medzi štátnymi inštitúciami a ministerstvami, komunálnymi a mimovládnymi organizáciami, podnikateľským sektorom a občianskou spoločnosťou. 
-	K zabezpečeniu implementácie a udržateľnosti stratégie je potrebné zodpovedajúce  financovanie a ďalšie zdroje, ako i jasne daná zodpovednosť;
-	Stratégia i opatrenia by mali byť založené na hlbokej znalosti príčin kriminality a efektívnych postupov;
-	Všetky opatrenia prevencie kriminality musia rešpektovať ľudské práva a princípy vlády práva;
-	Je potrebné brať do úvahy spojenie medzi miestnou kriminalitou a nadnárodným organizovaným zločinom;
-	Stratégia prevencie kriminality by mala venovať zvláštnu pozornosť rôznym potrebám mužov a žien a najzraniteľnejších členov spoločnosti. 

Rola štátu v oblasti prevencie mestskej kriminality
	Patria medzi ne legislatívne a politické opatrenia, často podporené značnou investíciou zdrojov.

Rola samosprávy pri tvorbe komplexných stratégií
	Zaistenie bezpečného životného prostredia pre svojich občanov je jednou z hlavných rolí samosprávy. Vzhľadom na to, že k trestnej činnosti dochádza na lokálnej úrovni,            má samospráva hlavnú rolu v oblasti rozvoja bezpečnosti a tiež strategickú pozíciu,             aby postupovala účinne.

Posilnenie komunálnej policajnej činnosti a komunálneho partnerstva
	Úsilie o zapojenie občianskej spoločnosti a posilnenie komunít  mestských štvrtí         sa prejavilo na mnohých komunálnych fórach a cielených programoch. Štáty stále viac budujú systémy policajnej činnosti orientovanej na komunitu. 

Ohrozená mládež v mestských oblastiach: účinné koncepcie a osvedčená prax
	Samosprávy venujú pri tvorbe svojich stratégií prevencie mestskej kriminality stále väčšiu pozornosť potrebám mladých ľudí, najmä ohrozenej mládeže. Skúsenosti ukazujú,      že najúčinnejšie prístupy sú tie, ktoré:
-	sa snažia mládež začleniť a nie vylúčiť;
-	zahrnujú rad miestnych inštitúcií a partnerov, vrátane komunálnych organizácií; 
-	udržujú v rovnováhe investície do včasnej intervencie, sociálnej výchovy a občianskej výchovy. 
-	sa zameriavajú a prispôsobujú na posilnenie faktorov, ktoré chránia jednotlivé ohrozené oblasti či skupiny a to s využitím dobre naplánovaných a dobre realizovaných programov, vrátane alternatív trestu odňatia slobody, založených     na komunite. 
	Podpora účasti ohrozenej mládeže v stratégiách prevencie mestskej kriminality je stále viac chápaná ako významný spôsob reakcie na jej spoločenskú exklúziu a tvorby účinných opatrení. Mladí ľudia sú hlavným zdrojom poznania ich vlastných potrieb a toho, čo možno urobiť, majú dobré postavenie, aby hovorili so svojimi rovesníkmi a ovplyvňovali ich a môžu pôsobiť ako schopní výskumníci, školitelia, aktivisti a projektanti programov a projektov. 
 	Školy pomáhajú odovzdávať sociálne hodnoty, ako i vzdelanie a životné schopnosti. Sú veľmi efektívnym miestom pre prevenciu kriminality a viktimizácie mládeže, najmä pokiaľ programy integrovaným spôsobom úzko spolupracujú s rodičmi, políciou a ďalšími miestnymi inštitúciami a komunálnymi organizáciami. Účinné komplexné prístupy                sa zaoberajú prevenciou šikanovania na školách, poskytujú podporu ohrozeným deťom, podporujú vzdelanie a rozvoj schopností a zahrnujú rodičov, miestny podnikateľský sektor a komunitu. 
	Mestá musia venovať väčšiu pozornosť podpore a pomoci partnerstiev s občianskou spoločnosťou, vrátane súkromného sektora. Ide o problémy integrácie genderovej otázky, prevencie násilia medzi blízkymi osobami (násilie v rodine) a bezpečnosti žien na verejných miestach, do všetkých mestských koncepcií. 
	Verejná správa na všetkých úrovniach sa musí snažiť informovať verejnú mienku o kriminalite, jej príčinách, o prospešnosti prevencie kriminality, a to i prostredníctvom spolupráce s médiami. 
	Väčšiu pozornosť treba venovať hodnoteniu opatrení v oblasti prevencie kriminality v špecifických súvislostiach. Stratégie prevencie kriminality treba budovať na kvalitných informáciách a znalostiach o účinných postupoch, no nie všetky prístupy je ľahké vyhodnotiť. Zisťovanie nákladov a prínosov opatrení je časovo náročné a často je jednoduchšie u prístupov situačnej či rozvojovej prevencie či jednotlivých opatrení, než pri zložitých komunálnych stratégiách, využívajúcich celý rad opatrení. Podobne v prípade včasnej intervencie či komunálnych opatrení možno len dúfať, že v dlhodobej perspektíve prinesú výsledky. Mestá si musia stanoviť jasné ciele a úlohy a vytvoriť kvalitný monitorovací systém, aby mohli zhodnotiť, či svoje ciele dosiahli. Nie každý program            je možné aplikovať všade, takisto by mestá nemali očakávať, že sa im podarí vyčerpávajúcim spôsobom  každú stratégiu a každý program vyhodnotiť. 
Podľa českého prekladu Institutu pro kriminologii a sociální prevenci 11. KONGRES OSN O PREVENCI KRIMINALITY A TRESTNÍ JUSTICI.  Bangkok 18. – 25. apríla 2005. Preklad: Agentura Pylon. Praha 2006, 240 strán. (Výňatky z materiálov kongresu)