Vyhodnotenie medzirezortného pripomienkového konania

Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov 

Spôsob pripomienkového konania	 	
Počet vznesených pripomienok, z toho zásadných	241  / 43 	
Počet vyhodnotených pripomienok	241 	
		
Počet akceptovaných pripomienok, z toho zásadných	55  / 0 	
Počet čiastočne akceptovaných pripomienok, z toho zásadných	30  / 6 	
Počet neakceptovaných pripomienok, z toho zásadných	156  / 37 	
		
Rozporové konanie (s kým, kedy, s akým výsledkom)		
Počet odstránených pripomienok		
Počet neodstránených pripomienok		

Sumarizácia vznesených pripomienok podľa subjektov
Č.	Subjekt	Pripomienky do termínu	Pripomienky po termíne	Nemali pripomienky	Vôbec nezaslali	
1 .	Ministerstvo pôdohospodárstva Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
2 .	Ministerstvo výstavby a regionálneho rozvoja Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
3 .	Štatistický úrad Slovenskej republiky 	2 (2o,0z) 	 	 	 	
4 .	Úrad geodézie, kartografie a katastra Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
5 .	Úrad pre normalizáciu, metrológiu a skúšobníctvo Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
6 .	Úrad pre verejné obstarávanie 	 	 	x 	 	
7 .	Úrad priemyselného vlastníctva Slovenskej republiky 	9 (9o,0z) 	 	 	 	
8 .	Správa štátnych hmotných rezerv Slovenskej republiky 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
9 .	Generálna prokuratúra Slovenskej republiky 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
10 .	Protimonopolný úrad Slovenskej republiky 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
11 .	Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
12 .	Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
13 .	Ústredie práce, sociálnych vecí a rodiny 	 	 	 	x 	
14 .	Centrum pre medzinárodnoprávnu ochranu detí a mládeže 	 	 	 	x 	
15 .	Národný bezpečnostný úrad 	 	 	x 	 	
16 .	Podpredseda vlády SR pre vedomostnú spoločnosť, európske záležitosti, ľudské práva a menšiny 	 	 	x 	 	
17 .	Konfederácia odborových zväzov Slovenskej republiky 	2 (1o,1z) 	 	 	 	
18 .	Odbor aproximácie práva sekcie vládnej legislatívny Úradu vlády SR 	 	7 (7o,0z) 	 	 	
19 .	Asociácia zamestnávateľských zväzov a združení Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
20 .	Najvyšší súd Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
21 .	Národná banka Slovenska 	 	 	x 	 	
22 .	Európske spotrebiteľské centrum 	 	 	 	x 	
23 .	Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
24 .	Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
25 .	Úrad vlády Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
26 .	Rada pre vysielanie a retransmisiu 	2 (1o,1z) 	 	 	 	
27 .	Telekomunikačný úrad Slovenskej republiky 	8 (8o,0z) 	 	 	 	
28 .	Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
29 .	Ministerstvo financií Slovenskej republiky 	5 (5o,0z) 	 	 	 	
30 .	Ministerstvo školstva Slovenskej republiky 	2 (2o,0z) 	 	 	 	
31 .	Ministerstvo zahraničných vecí Slovenskej republiky 	3 (3o,0z) 	 	 	 	
32 .	Ministerstvo obrany Slovenskej republiky 	19 (19o,0z) 	 	 	 	
33 .	LOToS - spolok lokálnych televíznych staníc Slovenska 	 	 	 	x 	
34 .	Asociácia nezávislých rozhlasových a televíznych staníc 	4 (0o,4z) 	 	 	 	
35 .	Asociácia prevádzkovateľov káblovej televízie  	 	 	 	x 	
36 .	Slovenská televízia 	 	 	 	x 	
37 .	Slovenský rozhlas 	2 (1o,1z) 	 	 	 	
38 .	ORANGE Slovensko a.s 	 	 	 	x 	
39 .	Slovenská asociácia pre káblové telekomunikácie 	 	 	 	x 	
40 .	CIF - Fórum kreatívneho priemyslu 	33 (16o,17z) 	 	 	 	
41 .	Najvyšší kontrolný úrad Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
42 .	Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky 	3 (3o,0z) 	 	 	 	
43 .	Úrad jadrového dozoru Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
44 .	Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
45 .	Štátny dopravný úrad 	 	 	 	x 	
46 .	Ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií Slovenskej republiky 	4 (1o,3z) 	 	 	 	
47 .	Verejnosť 	99 (99o,0z) 	 	 	 	
48 .	Slovak Telekom 	32 (16o,16z) 	 	 	 	
49 .	Úrad pre reguláciu sieťových odvetví 	 	 	x 	 	
	SPOLU	234 (191o,43z) 	7 (7o,0z) 	16 	12 	

Vyhodnotenie vecných pripomienok je uvedené v tabuľkovej časti.

Vysvetlivky  k použitým skratkám v tabuľke:	
O – obyčajná	A – akceptovaná	
Z – zásadná	N – neakceptovaná	
	ČA – čiastočne akceptovaná	

Subjekt	Pripomienka	Typ	Vyh.	Spôsob vyhodnotenia	
ŠÚ SR 	K materiálu 
Odporúčame zvážiť spojenie jednotlivých bodov, v ktorých sa opakuje rovnaká zmena alebo doplnenie (napr. body 45 a 47). 
 	O 	N 	Novelizačné body 45 a 47 nie je možné spojiť do jedného bodu, nakoľko bodom 46 sa posúva označenie odsekov. 	
ŠÚ SR 	K bodu 1 
Odporúčame pripojiť slová „v príslušnom tvare“. 
 	O 	N 	Text upravený v zmysle pripomienky MO SR. 	
ÚPV SR 	Čl. I novelizačný bod 40. 
Vzhľadom na to, že novelizovaný § 19 má nadpis, odporúčame upraviť aj otázku nadpisu, teda buď ustanoviť, že nadpis sa vypúšťa, alebo v novelizačnom bode upraviť celé ustanovenie, vrátane nadpisu ("§ 19 vrátane nadpisu znie:").  	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky nasledovne: "§19 vrátane nadpsiu znie:" 	
ÚPV SR 	Všeobecne 
Vzhľadom na rozsah navrhovaných zmien odporúčame doplniť materiál o splnomocnenie pre Predsedu Národnej rady SR na vydanie úplného znenia zákona v Zbierke zákonov SR.  	O 	A 	Do návrhu zákona bol doplnený osobitný článok obsahujúci splnomocnenie pre predsedu NR SR, aby v Zbierke zákonov SR vyhlásil úplné znenie zákona č. 308/2000 Z. z. ako vyplýva zo zmien a doplnení vykonaných jeho novelami. 	
ÚPV SR 	Čl. I novelizačný bod 121. 
Odporúčame z úvodnej vety vypustiť slovo "nový" v súlade s bodom 33. Legislatívno-technických pokynov. 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
ÚPV SR 	Čl. I novelizačný bod 62. 
Odporúčame slovo "odsek" nahradiť slovom "odseky", ide o gramatickú pripomienku.  	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
ÚPV SR 	Čl. I novelizačný bod 17. 
Odporúčame, aby tento novelizačný bod vzhľadom na zmeny vykonané v novelizačnom bode 16. znel: "17. V § 5 ods. 2 písm. k) sa slová "Ministerstvom kultúry Slovenskej republiky (ďalej len "ministerstvo kultúry")" nahrádzajú slovami "ministerstvom kultúry"."  	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
ÚPV SR 	Čl. I novelizačný bod 9. 
Odporúčame upraviť vetu tak, aby išlo o vetu celú a nie neúplnú (doplniť podmet), ide o legislatívno-technickú pripomienku.  	O 	N 	Navrhované znenie považujeme za vhodné. 	
ÚPV SR 	Čl. I novelizačné body 92. a 93. 
Odporúčame tieto novelizačné body spojiť do jedného novelizačného bodu, ktorého úvodná veta by znela: "Za § 63 sa vkladajú § 63a a 63b, ktoré vrátane nadpisov znejú:". 	O 	N 	Znenie navrhovaného § 63b bolo presunuté do navrhovaného § 5a. 	
ÚPV SR 	Čl. I novelizačný bod 1. 
Odporúčame, aby tento novelizačný bod znel: "1. Slová "relácia" a "relácia vysielania" sa v celom texte nahrádzajú slovom "program"." 
Zmena vykonávacích a súvisiacich právnych predpisov prostredníctvom navrhovanej nepriamej novelizácie je v zmysle Legislatívnych pravidiel vlády SR neprípustná. 
Naviac, pokiaľ by predkladateľ chcel použiť v tomto novelizačnom bode slová "v celom texte zákona", musel by v úvodnej vete článku I zaviesť legislatívnu skratku "zákon".  	O 	ČA 	Text upravený v zmysle pripomienky MO SR. 	
ÚPV SR 	Čl. I novelizačný bod 3. 
V § 2 ods. 3 a 4 odporúčame slová "fyzické osoby alebo právnické osoby, ktoré nie sú vydavateľmi ... podľa odseku 1 písm. d)" nahradiť z dôvodu zjednodušenia legislatívneho textu slovami "osoby, ktoré nespĺňajú podmienky podľa odseku 1". 	O 	ČA 	Slová "fyzické osoby a právnické osoby" boli nahradené slovom "osoby". 	
SŠHR SR 	 
-na str. 20, bod 117, § 67 ods. (10) písm. b), navrhujeme na koniec riadku doplniť čiarku, 
-na str. 23, bod 6, § 45 ods. (2) písm. b), navrhujeme opraviť slová "20 000 SK do 100 000 SK" na "20 000 SK do 1 000 000 SK", v zákone č. 343/2007 Z. z. je spomenutá suma 1 000 000 SK a 33 193 eur nie je po prepočítaní 100 000 SK. 
 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
GP SR 	K § 67 
V ustanoveniach tohto paragrafu v odsekoch 1 až 9 sumy pokút v Sk uviesť v eurách.  	O 	N 	Uvedené sumy sú menené na eurá návrhom zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 270/1995 Z. z. o štátnom jazyku Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov. 	
PMÚ SR 	predmetnému návrhu si Protimonopolný úrad Slovenskej republiky uplatňuje nasledujúcu odporúčaciu pripomienku:  
K čl. I., bod 1 návrhu 

Znenie bodu 1 je v rozpore s Legislatívnymi pravidlami vlády Slovenskej republiky, konkrétne s čl. 7, ods. 1 a 2, keďže ide o nepriamu novelizáciu vykonávacích a súvisiacich právnych predpisov. Takáto novelizácia je v zmysle uvedených článkov neprípustná. Odporúčame uvedené ustanovenie zosúladiť s Legislatívnymi pravidlami vlády Slovenskej republiky. 

 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
MPSVR SR 	K § 3 písm. h) - pôvodné označenie ustanovenia 
V § 3 písm. h) text siedmeho bodu nahradiť týmto textom: „7. program, ktorý je určený skupinám osôb v nepriaznivej sociálnej situácii,5)“. 

V poznámke pod čiarou nahradiť citáciu „§ 10 zákona č. 195/1998 Z. z. o sociálnej pomoci.“ citáciou „§ 2 ods. 2 zákona č. 448/2008 Z.z. o sociálnych službách a o zmene a doplnení zákona č. 455/1991 Zb. o živnostenskom podnikaní (živnostenský zákon) v znení neskorších predpisov.“. 

Odôvodnenie: 
Legislatívnotechnická úprava. S účinnosťou od 1. januára 2009 došlo k zrušeniu zákona č. 195/1998 Z.z. a jeho nahradeniu zákonom č. 448/2008 Z.z. o sociálnych službách a o zmene a doplnení zákona č. 455/1991 Zb. o živnostenskom podnikaní (živnostenský zákon) v znení neskorších predpisov a zákonom č. 447/2008 Z.z. o peňažných príspevkoch na kompenzáciu ťažkého zdravotného postihnutia a o zmene a doplnení niektorých zákonov. Odporúčame preto neaktuálny termín „sociálna núdza“ nahradiť termínom „nepriaznivá sociálna situácia“. Za nepriaznivú sociálnu situáciu sa považuje stav sociálnej núdze fyzickej osoby, rodiny a komunity, v ktorom sa táto osoba, rodina, komunita nachádza z dôvodu, že nemá zabezpečené základné životné potreby, pre svoje životné návyky, pre spôsob života, pre ťažké zdravotné postihnutie alebo nepriaznivý zdravotný stav, pre dovŕšenie dôchodkového veku, pre výkon opatrovania fyzickej osoby s ťažkým zdravotným postihnutím, pre ohrozenie správaním iných fyzických osôb alebo z dôvodu, že sa stala obeťou obchodovania s ľuďmi. 
 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 
 	
KOZ SR 	 
§ 5 ods. 1 písmeno j) V § 5 ods. 1 písmeno j) znie: 
„j) viesť evidenciu žiadostí o udelenie licencie (ďalej len "žiadosť o licenciu"), udelených licencií vrátane ich zmien, žiadostí o registráciu retransmisie a o registráciách retransmisie vrátane ich zmien, údajov o poskytovateľoch audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie poskytnutých na základe oznamovacej povinnosti vrátane ich zmien a údajov o vysielateľoch prostredníctvom internetu poskytnutých na základe oznamovacej povinnosti podľa § 63a vrátane ich zmien,“. 
 	O 	A 	Návrh zákona predložený do medzirezortného pripomienkového konania je v súlade s uplatnenou pripomienkou. 	
KOZ SR 	Pripomienky k návrhu zákona Ministerstva kultúry SR, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov.  
Všeobecne: 
KOZ SR konštatuje, že navrhovaná novela Zákona o vysielaní a retransmisii reguluje audiovizuálne mediálne služby na požiadanie a ukladá poskytovateľom týchto služieb povinnosti nad rámec transponovanej Smernice 2007/65/ES (Smernica). Táto skutočnosť môže mať nepriaznivý vplyv na tieto „mladé“ služby informačnej spoločnosti. 
KOZ SR sa na rozdiel od predkladateľa domnieva, že regulácia nad rámec Smernice môže mať za následok útlm, resp. migráciu predmetných služieb a tým aj negatívny vplyv na zamestnanosť, podnikateľské prostredie a informatizáciu spoločnosti. 
Pripomienky KOZ SR: 
1. navrhujeme vypustiť oznamovaciu povinnosť z návrhu zákona, ktorá je upravená nad rámec Smernice o audiovizuálnych mediálnych službách a je aj v rozpore so Smernicou o elektronickom obchode (bod 92 návrhu zákona a súvisiace body 12, 19, 25), 
2. navrhujeme upraviť podmienky poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v osobitnej časti zákona, aby sa zabránilo rozšíreniu povinností televíznych vysielateľov na poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie (body 83 a 85 a s nimi súvisiace body 35-42 , 98, 117, 118), 

bod 83 a 85: navrhujeme nasledovné doplnenie znenia deviatej časti vrátane nadpisu: 
„DEVIATA ČASŤ 
„PROGRAMOVÁ SLUŽBA URČENÁ VÝHRADNE NA VLASTNÚ PROPAGÁCIU, PROGRAMOVÁ SLUŽBA URČENÁ VÝHRADNE NA REKLAMU A TELENÁKUP, AUDIOVUZUÁLNA MEDIÁLNA SLUŽBA NA POŽIADANIE “. 

Osobitné ustanovenia o poskytovaní audiovizuálnej mediálnej službe na požiadanie 

§ 41a 
Audiovizuálna mediálna služba na požiadanie 

(1) Audiovizuálna mediálna služba na požiadanie na účely tohto zákona je služba poskytovaná verejnosti jej poskytovateľom v rámci podnikania alebo hlavnej činnosti obyčajne za odplatu prostredníctvom elektronickej komunikačnej siete s cieľom informovať, zabávať alebo vzdelávať širokú verejnosť, ak je poskytovaná spôsobom, ktorý umožňuje koncovému užívateľovi na jeho osobitnú žiadosť sledovať programy z ponuky tejto služby zostavenej poskytovateľom audiovizuálnej služby na požiadanie a v čase, ktorý si koncový užívateľ sám zvolil; audiovizuálnou mediálnou službou na požiadanie nie je 
a) elektronická korešpondencia odosielaná určenému počtu adresátov, a to ani vtedy, keď obsahuje program, 
b) internetová stránka fyzickej osoby alebo právnickej osoby slúžiaca na prezentačné alebo propagačné účely tejto osoby, a to ani vtedy, keď obsahuje program, 
c) služba, od ktorej poskytovania priamo závisí poskytovanie audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, najmä služba podmieneného prístupu, poskytovanie internetového priestoru, prenájom hardvéru, zdieľanie internetovej domény alebo distribúcia signálu, 
d) služba, ktorou sa verejnosti poskytujú zvukovo-obrazové komunikáty na požiadanie, ak tieto komunikáty nie sú programami alebo ich poskytovanie nie je hlavným účelom tejto služby, 
e) služba, ktorou sa širokej verejnosti poskytujú zvukovo-obrazové záznamy rozhlasového vysielania na požiadanie, 
f) agentúrny servis tlačových agentúr vrátane jeho zvukovo-obrazovej verzie, 
g) hazardné hry podľa osobitného predpisu35b) vrátane lotériových hier a stávkových hier, a to bez ohľadu na ich formu, 
h) vyhľadávací internetový systém, a to ani vtedy, ak jeho hlavným účelom je vyhľadávanie programov, 

i) služba sprístupňujúca verejnosti multimediálne diela vrátane internetových portálov poskytujúcich on-line prístup k počítačovým hrám alebo iným multimediálnym aplikáciám, a to aj vtedy, ak je multimediálne dielo zároveň audiovizuálnym dielom alebo obsahuje audiovizuálne dielo, 
j) služba, ktorou sa poskytuje prístup iba k zvukovej alebo textovej zložke programu, 
k) služba pozostávajúca z verejného šírenia alebo poskytovania na požiadanie zvukovo-obrazových komunikátov generovaných užívateľmi (user generated) v rámci záujmových spoločenstiev na účely ich zdieľania, spoločného používania alebo výmeny. 

(2) Poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie na účely tohto zákona je fyzická osoba alebo právnická osoba, ktorá určuje spôsob, akým je audiovizuálna mediálna služba na požiadanie organizovaná a nesie redakčnú zodpovednosť za výber programov tvoriacich ponuku tejto služby; redakčnou zodpovednosťou sa rozumie vykonávanie účinnej kontroly nad výberom programov, ako aj ich usporiadaním v rámci ponuky audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie a nezahŕňa právnu zodpovednosť. 

§ 41b 
Povinnosti poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie 

(1) Poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie je povinný zabezpečiť, aby 
a) ním poskytovaná audiovizuálna mediálna služba na požiadanie neobsahovala podnecovanie k nenávisti na základe rasy, pohlavia, náboženstva alebo národnosti, 
b) ním poskytovaná audiovizuálna mediálna služba na požiadanie, ak môže vážne narušiť fyzický, psychický alebo morálny vývin maloletých, bola sprístupnená iba takým spôsobom, ktorým zabezpečí, aby maloletí nemohli takúto audiovizuálnu mediálnu službu na požiadanie za bežných okolností počuť ani sledovať, 
c) kinematografické diela poskytoval len v čase dohodnutom s nositeľmi práv k týmto dielam. 

(2) Poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie je ďalej povinný poskytnúť 
a) verejnosti ľahký, priamy a stály prístup k informáciám v rozsahu 
1. názov, obchodné meno alebo meno a priezvisko poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, 
2. adresa sídla, miesta podnikania alebo bydliska poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, 
3. telefónne číslo, adresa elektronickej pošty alebo internetovej stránky, 
b) koncovému užívateľovi vhodným spôsobom informáciu o tom, či je program poskytovaný spolu s dabingom alebo titulkovaním, najmä ak je tlmočený do posunkovej reči nepočujúcich alebo s hlasovým komentovaním pre nevidiacich, 
c) rade na požiadanie zoznam údajov o európskych dielach, ktoré sú súčasťou ním poskytovanej audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, obsahujúci údaje o programoch, ktoré sú európskymi dielami, údaje o podiele európskych diel v ponuke audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie a údaje o iných opatreniach na podporu európskych diel. 

(3) Na poskytovanie audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie sa nevzťahujú ustanovenia tretej, štvrtej, piatej, siedmej, desiatej, jedenástej a dvanástej časti a ustanovenia § 32 až 37a; ostatné ustanovenia tohto zákona sa použijú primerane. 

Poznámka pod čiarou k odkazu 35b znie: 
„35b) § 3 zákona č. 171/2005 Z. z. o hazardných hrách a o zmene a doplnení niektorých zákonov.“. 
bod 35: navrhujeme z celého textu vypustiť „poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie“ a „audiovizuálna mediálna služba na požiadanie“, 
bod 40: z ods. 1 navrhujeme vypustiť slová „Audiovizuálna mediálna služba na požiadanie“, 
body 36 – 39, 41,42: vypustiť, 
bod 98: vypustiť § 66b, 
bod 117: z dôvodu zjednodušenia úpravy jednotlivých povinností poskytovateľov audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, navrhujeme nahradiť znením: 
„(13) Rada uloží poskytovateľovi audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie pokutu od 35 eur do 16 000 eur, ak porušil 
a) niektorú z povinností podľa § 41b, 
b) podmienky sponzorovania, umiestňovania produktov alebo iné podmienky mediálnej komerčnej komunikácie.“. 
Doterajšie odseky 10 a 11 sa označujú ako odseky 14 a 15. 
Zároveň je potrebné upraviť úvodnú vetu tohto bodu, 
bod 118: navrhujeme znenie: „V § 67 ods. 14 sa slová „1 až 9“ nahrádzajú slovami „1 až 13“, legislatívno-technická úprava súvisiaca s bodom 117. 
 	Z 	ČA 	K pripomienke č. 1 - Pripomienka nebola akceptovaná. 
Na zabezpečenie účelu transponovanej smernice o audiovizuálnych mediálnych službách je nevyhnutné nielen to, aby členský štát uviedol svoj právny poriadok do súladu s jej ustanoveniami, ale aj to, aby sa tieto ustanovenia efektívne uplatňovali. Nakoľko dohľad nad dodržiavaním právnych predpisov upravujúcich vysielanie a retransmisiu je zverený do pôsobnosti Rady pre vysielanie a retransmisiu, tento orgán musí byť informovaný o poskytovaní služieb, ktoré podliehajú jeho kontrolným oprávneniam. Účelom oznamovacej povinnosti je práve zabezpečenie informovanosti Rady pre vysielanie a retransmisiu o vysielaní prostredníctvom internetu a poskytovaní audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie. 
Návrh zákona zámerne neviaže oprávnenie vysielať prostredníctvom internetu, alebo poskytovať audiovizuálne mediálne služby na požiadanie na rozhodnutie o udelení licencie, ani na iné administratívne rozhodnutie, iba ukladá vysielateľom prostredníctvom internetu a poskytovateľom audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie oznamovaciu povinnosť, ktorú si musia splniť najneskôr v deň začatia vysielania prostredníctvom internetu alebo poskytovania audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie. Z uvedeného vyplýva, že oznamovacia povinnosť nie je v rozpore s čl. 4 smernice o elektronickom obchode (2000/31/ES). 
Keďže pripomienkujúci subjekt zotrval na uplatnenej pripomienke č. 1 aj po uskutočnení rozporového konania, rozpor nebol odstránený. 

K pripomienke č. 2 - Pripomienka nebola akceptovaná. 
Nakoľko väčšina podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie má rovnaký, alebo obdobný charakter, ako podmienky vysielania, ich úprava v osobitnej časti zákona nemá z hľadiska systematiky tohto predpisu opodstatnenie. 
Návrh zákona ukladá poskytovateľom audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie len niekoľko povinností a obmedzení, ktoré smernica o audiovizuálnych mediálnych službách priamo neukladá, a to len v tých prípadoch, kde to predkladateľ zákona považoval za nevyhnutné. 
Povinnosť poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie pozastaviť poskytovanie programu alebo jeho časti na základe rozhodnutia Rady pre vysielanie a retransmisiu sa bude v praxi realizovať iba v prípadoch závažného porušenia povinností, ktorých účelom je ochrana ľudskej dôstojnosti, ľudskosti a maloletých (napr. v prípade programu, ktorý by podnecoval rasovú nenávisť, zobrazoval detskú pornografiu a pod.). Tento inštitút predstavuje prostriedok ochrany najdôležitejších hodnôt chránených zákonom. 
Povinnosť zabezpečiť súlad programov a ich zložiek poskytovaných v rámci volebnej kampane s tzv. volebnými zákonmi vyplýva aj v súčasnosti z týchto zákonov (keďže aj audiovizuálne mediálne služby na požiadanie majú povahu hromadných informačných prostriedkov), avšak bez toho, aby bol stanovený orgán dohľadu nad uvedenou povinnosťou. Návrh zákona tento dohľad zveruje Rade pre vysielanie a retransmisiu, ktorá v prípade porušenia povinností vyplývajúcich z volebných zákonov môže takéto protiprávne správanie sancionizovať. 
Účelom povinností uvedených v navrhovanom znení § 19 zákona č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii je zabezpečiť ochranu ľudskej dôstojnosti a ľudskosti, teda najdôležitejších hodnôt, ktorých ochranu garantuje Ústava Slovenskej republiky a medzinárodné dohovory, ktorých zmluvnou stranou je aj Slovenská republika. Nakoľko do týchto hodnôt možno výrazným spôsobom zasiahnuť prostredníctvom médií, je nevyhnutné zabezpečiť ich efektívnu ochranu v médiách vrátane programov audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie. 
Podľa návrhu zákona sú poskytovatelia audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie povinní na ochranu maloletých zaviesť a uplatňovať jednotný systém označovania ustanovený podľa osobitného predpisu, ktorým je vyhláška Ministerstva kultúry Slovenskej republiky č. 589/2007 Z. z., ktorou sa ustanovujú podrobnosti o jednotnom systéme označovania audiovizuálnych diel, zvukových záznamov umeleckých výkonov, multimediálnych diel, programov alebo iných zložiek programovej služby a spôsobe jeho uplatňovania. Dôvodom uloženia tejto povinnosti je potreba zabezpečiť náležitú ochranu maloletých aj v audiovizuálnych mediálnych službách na požiadanie, nakoľko veľkú časť užívateľov týchto služieb tvoria maloletí. 
Pripomienkujúci subjekt na uskutočnenom rozporovom konaní uznal navrhované vymedzenie audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie v paragrafovom znení a v osobitnej časti dôvodovej správy za dostatočné a v tomto rozsahu ustúpil od uplatnenej pripomienky č. 2. V ostatnej časti rozpor odstránený nebol. 
 	
OAP SVL ÚV SR 	K tabuľke zhody návrhu zákona so smernicou 2007/65/ES: 
1. Žiadame predkladateľa, aby v stĺpci 5 tabuľky zhody doplnil čísla článkov a bodov návrhu zákona tak, aby to bolo v súlade s Legislatívnymi pravidlami vlády SR. 

2. Zároveň žiadame predkladateľa, aby v stĺpci 6 tabuľky zhody uviedol správny text návrhu zákona. 
 	O 	A 	Tabuľka zhody upravená v zmysle pripomienky. 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. I bod 54 návrhu zákona: 
Do čl. I bod 54 návrhu zákona je transponovaný čl. 1 ods. 7 smernice 2007/65/ES, ktorým sa do smernice 89/552/EHS dopĺňa čl. 3e, ktorý v písm. c) bod i) ustanovuje, že audiovizuálne komerčné oznamy nesmú porušovať ľudskú dôstojnosť. Predkladateľ predmetný čl. smernice transponuje do čl. I bod 54 návrhu zákona, a to nasledovne: „mediálna komerčná komunikácia nesmie porušovať slobodu a rovnosť v dôstojnosti a právach ľudí.“ Keďže sa domnievame, že pojem „ľudská dôstojnosť“ je širším pojmom, ako „sloboda a rovnosť v dôstojnosti a právach ľudí“, žiadame predkladateľa do návrhu zákona pojem „ľudská dôstojnosť“ doplniť. 
 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky - slová "slobodu a rovnosť v dôstojnosti a právach ľudí" boli nahradené slovami "ľudskú dôstojnosť". 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. I bod 82 návrhu zákona: 
Článkom I bod 82 návrhu zákona predkladateľ do zákona 308/2000 Z. z. dopĺňa § 39a, v ktorom v ods. 6 ustanovuje, že „umiestňovanie produktov v kinematografických dielach, filmoch, seriáloch a programoch určených pre vekovú skupinu maloletých do 12 rokov sa zakazuje“. Avšak podľa čl. 1 ods. 7 smernice 2007/65/ES, ktorým sa do smernice 89/552/EHS dopĺňa čl. 3g, odchýlky v ňom uvedené sa nevzťahujú len na programy pre deti (kinematografické diela, filmy a seriály v ňom uvedené nie sú). Žiadame zosúladiť. 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. I bod 75 návrhu zákona: 
Do čl. I bod 75 návrhu zákona je transponovaný čl. 1 ods. 7 smernice 2007/65/ES. Predmetným článkom smernice sa do smernice 89/552/EHS dopĺňa čl. 3f, ktorý v písm. c) ustanovuje, že sponzorské odkazy musia byť jasne označené názvom, logom a/ alebo akýmkoľvek iným symbolom sponzora, napr. odkazom na jeho výrobok, službu alebo jeho rozlišovacím znakom spôsobom vhodným pre programy, a to nie len na začiatku a/alebo na konci programu, ako uvádza predkladateľ, ale aj počas programov. Žiadame zosúladiť. 	O 	N 	Máme za to, že navrhovaným znením § 38 je náležite transponovaný čl. 3f smernice 2007/65/ES, nakoľko znenie smernice ponecháva na výber či sponzor bude označený na začiatku, počas a/alebo na konci programu, zatiaľ čo predložený návrh zákona ukladá povinnosť označiť sponzora na začiatku aj na konci programu.  	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. I bod. 26 návrhu zákona: 
Článkom I bod 26 sa do zákona 308/2000 Z. z. dopĺňa v § 6a ods. 3 veta, ktorá ustanovuje, že štatistiky podielu európskych diel v oblasti poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie a ich vyhodnotenie zasiela rada na žiadosť Komisii a ministerstvu kultúry, najmenej však raz za štyri roky. Žiadame túto vetu preformulovať tak, aby bola v súlade s čl. 1 ods. 8 smernice 2007/65/ES, ktorým sa do smernice 89/552/EHS vkladá čl. 3i, podľa ktorého členské štáty podajú správu o vykonávaní odseku 1 najneskôr 19. decembra 2009 a potom každé 4 roky- a to bez toho, aby ich Komisia musela žiadať.  	O 	N 	Predmetné ustanovenie je v súlade so smernicou o audiovizuálnych mediálnych službách - Rada pre vysielanie a retransmisiu bude štatistiky podielu európskych diel v oblasti poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie a ich vyhodnotenie zasielať Komisii a Ministerstvu kultúry Slovenskej republiky najmenej raz za štyri roky a taktiež vždy, keď o ne požiadajú. 	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. I bod 5 návrhu zákona: 
Čl. I bod 5 návrhu zákona sa do slovenského právneho poriadku transponuje čl. 1 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/65/ES z 11. decembra 2007, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 89/552/EHS o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch, týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania, ktorým sa mení čl. 1 smernice 89/552/EHS. Predmetný čl. smernice v písm. c) okrem iného ustanovuje, že „redakčná zodpovednosť nevyhnutne neznamená akúkoľvek právnu zodpovednosť podľa vnútroštátneho práva za poskytovaný obsah alebo služby“. Žiadame prebrať. 	O 	N 	Predmetný text smernice interpretuje pojem redakčná zodpovednosť, ktorý v členských štátoch pred transpozíciou smernice nemusí nevyhnutne zahŕňať právnu zodpovednosť za poskytovaný obsah, alebo služby. Nakoľko transpozícia smernice vyžaduje uloženie povinností subjektom, ktoré sú nositeľmi redakčnej zodpovednosti (t.j. vysielateľom a poskytovateľom audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie), tieto subjekty musia byť po transpozícii smernice právne zodpovedné za poskytovaný obsah, alebo služby.  	
OAP SVL ÚV SR 	K čl. I bod 35 návrhu zákona: 
1. Do čl. I bod 35 návrhu zákona predkladateľ transponuje čl. 1 ods. 7 smernice 2007/65/ES, avšak neúplne. Čl. 1 ods. 7 sa do smernice 89/552/EHS dopĺňa čl. 3a, ktorý v písm. c) okrem iného ustanovuje, že prijímatelia majú prístup k podrobnostiam o poskytovateľovi mediálnej služby vrátane jeho adresy elektronickej pošty alebo internetovej stránky, a to hlavne takej, na ktorej ho možno rýchlo priamym a účinným spôsobom kontaktovať. Keďže predkladateľ túto podmienku neuvádza, žiadame doplniť. 

2. Čl. 1 ods. 7 smernice 2007/65/ES sa do smernice 89/552/EHS dopĺňa čl. 3a, ktorý má okrem písmen a), b) a c) aj písm. d), ktoré je potrebné transponovať do slovenského právneho predpisu. Žiadame zosúladiť. 
 	O 	N 	K 1. pripomienke - nakoľko z povahy uvádzaných informácí (telefónne číslo, adresa elektronickej pošty alebo internetovej stránky) vyplýva, že prostredníctvom nich možno vysielateľa alebo poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie priamym a účinným spôsobom kontaktovať, nepovažujeme za potrebné túto podmienku v návrhu zákona uvádzať. 

K 2. pripomienke - domnievame sa, že nie je potrebné stanoviť pre vysielateľov a poskytovateľov audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie povinnosť informovať "kde je to vhodné" o príslušných regulačných orgánoch alebo o orgánoch dozoru. Okrem iného by v praxi bolo problematické určiť hranicu vhodnosti. 	
RVR 	 

Vec: 
Pripomienky Rady pre vysielanie a retransmisiu k návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 308/2000 Z.z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z.z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov. 

Rada pre vysielanie a retransmisiu v rámci medzirezortného pripomienkového konania dostala od Ministerstva kultúry Slovenskej republiky na pripomienkovanie návrh zákona ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 308/2000 Z.z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z.z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov. K predloženému návrhu predkladáme tieto pripomienky Rady pre vysielanie a retransmisiu (ďalej len „Rada“): 

K bodu 5. V § 3 písm. b) navrhujeme nahradiť pôvodné znenie nasledovným: 
„audiovizuálna mediálna služba na požiadanie je služba primárne hospodárskej povahy, určená na sledovanie programov v momente, ktorý si užívateľ zvolil, poskytovaná prostredníctvom elektronických komunikácií na jeho osobitnú žiadosť na základe katalógu programov zostaveného poskytovateľom audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, hlavným účelom ktorej je informovať, zabávať alebo vzdelávať širokú verejnosť; audiovizuálnou mediálnou službou na požiadanie sa nepovažuje poskytovanie zvukových záznamov.“ 
Odôvodnenie: Navrhované znenie významovo nemení pôvodné vymedzenie pojmu, avšak po gramatickej stránke je táto definícia presnejšie a zrozumiteľnejšia. 

39. V § 18b ods. 3 navrhujeme vypustiť „aj“ 
Nové navrhované znenie: „(3) Poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie je povinný uplatniť označenie podľa odseku 1 v katalógu programov.“ 

Odôvodnenie: Predmetné ustanovenie je potrebné zmeniť v navrhovanej forme, nakoľko poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie má povinnosť uplatniť označenie len v katalógu. Navrhované znenie novely zákona č. 308/2000 Z.z. mu neukladá povinnosť uplatniť označenie na inom mieste. 

110. V § 67 ods. 5 písm. a) navrhujeme za nahrádzané slová „mediálnej komerčnej komunikácie, vrátane reklamy“ doplniť slová „a telenákupu“. 

Odôvodnenie: Uvedenou zmenou by sa navrhované znenie zosúladilo so znením v bode 117 v § 67 odseku 11 písm. a). 

 	O 	ČA 	Text návrhu zákona bol upravený v zmysle prvých dvoch uplatnených pripomienok. Pripomienka č. 3 nebola akceptovaná, nakoľko platné znenie § 67 ods. 5 písm a) už navrhované slová obsahuje.  	
RVR 	 

Vec: 
Zásadné pripomienky Rady pre vysielanie a retransmisiu k návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 308/2000 Z.z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z.z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov. 

Rada pre vysielanie a retransmisiu v rámci medzirezortného pripomienkového konania dostala od Ministerstva kultúry Slovenskej republiky na pripomienkovanie návrh zákona ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 308/2000 Z.z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z.z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov. K predloženému návrhu predkladáme tieto pripomienky Rady pre vysielanie a retransmisiu (ďalej len „Rada“): 

16. V § 5 ods. 2 písm. i) navrhujeme nahradiť pôvodné znenie nasledovným: 
i) zostavuje správu, ktorej obsahom je analýza reklamy, ktorá sprevádza programy pre vekovú skupinu maloletých do 12 rokov alebo je do nich včlenená a predkladá ju ministerstvu kultúry najneskôr do 90 dní po skončení kalendárneho roka,“ 

Odôvodnenie: Rada vykonáva štátnu správu v oblasti vysielania a retransmisie v rozsahu vymedzenom zákonom č. 308/2000 Z.z. Z dôvodu tejto právomoci disponuje informáciami súvisiacimi s jednotlivými vysielateľmi a prevádzkovateľmi retransmisie, ktorí sú povinnými subjektmi podľa ZVR. Rada nemá zdroj, odkiaľ by čerpala informácie o mentálnej a intelektuálnej výbave recipientov, nakoľko jej regulácie je určená na vysielateľov, a nie na divákov. Zhodnotenie stavu a úrovne mediálnej gramotnosti je podľa nášho názoru v kompetencii Ministerstva kultúry v spolupráci s Ministerstvom školstva, keďže do jeho pôsobnosti patrí okrem iného aj koncepčná činnosť pre oblasť rozhlasového a televízneho vysielania periodickej tlače a audiovízie, predkladanie návrhov zásadných dlhodobých a výhľadových koncepcií, monitorovanie vývojových tendencií pre oblasť vysielania a vypracovávanie podkladových materiálov, stanovísk a rozhodnutí pre oblasť regulácie elektronických médií a ochrany maloletých, analyzovanie stavu v príslušnej oblasti, zabezpečovanie štatistických zisťovaní za oblasť rozhlasového a televízneho vysielania, periodickej tlače a audiovízie. Rada vzhľadom na jej pôsobnosť nie je kompetentná zhodnotiť stav a úroveň mediálnej gramotnosti divákov, nakoľko nemá zákonné splnomocnenie a najmä prostriedky na vykonávanie tejto rozsiahlej analýzy. 

Navrhované znenie, v časti týkajúcej sa monitorovania a analyzovania reklamy spadá do kompetencie Rady, nakoľko Rada vykonáva reguláciu vysielania, čiže má prostriedky ako vysielanie detských programov zmonitorovať a zanalyzovať aká reklama sa v týchto programoch, pred nimi alebo po nich vyskytuje. Z toho dôvodu navrhované znenie ust. § 5 ods. 2 písm. i). 
Táto pripomienka je zásadná. 

89. Navrhujeme vypustiť z novely a ponechať v súčasnom znení. 

Odôvodnenie: Viď odôvodnenie k bodu 90.3. 
Táto pripomienka je zásadná. 

90. Navrhujeme vypustiť z novely a ponechať v súčasnom znení. 

Odôvodnenie: Viď odôvodnenie k bodu 90.3. 
Táto pripomienka je zásadná. 

90.1 § 17 ods. 1 písm. c/ zákona č. 308/2000 Z. z. sa mení a znie: „ c/ poskytovať retransmisiu programovej služby len so súhlasom pôvodného vysielateľa tejto služby,“ 

Odôvodnenie: Uvedenú povinnosť je potrebné upraviť aj v § 17 ods. 1 písm. c/, pôvodné znenie § 17 ods. 1 písm. c/ sa v zmysle predkladanej novely vypúšťa. Dôvodom takejto úpravy je snaha zabezpečiť dodržiavanie autorských práv pri ďalšom šírení televízneho vysielania. Jedine Rada má totiž pôsobnosť aj v oblasti obsahu retransmisie a bez predkladanej úpravy by dodržiavanie tejto povinnosti bolo prakticky neodsledovateľné. Bez predkladanej zmeny hrozí, že vysielatelia budú vystavený enormnému rastu nákladov na zakupovanie rozšírených licencií na programy, ktoré šíria. Nemali by totiž efektívnu možnosť ovplyvniť ďalší spôsob šírenia svojho programu cez rôzne spôsoby retransmisie. To môže vytvoriť prekážku pri slobode šírenia informácií. 
Táto pripomienka je zásadná. 

90.2 V § 60 ods. 1 sa za slová „registráciu retransmisie“ vkladá čiarka a slová „okrem údajov uvedených v § 57 ods. 1 písm. g),“. 

Odôvodnenie: Viď odôvodnenie k bodu 90.3. 
Táto pripomienka je zásadná. 

90.3 V § 60 sa na konci dopĺňajú nové odseky 8 a 9, ktoré znejú: 

(8) Prevádzkovateľ retransmisiu je povinný oznámiť rade zmenu údajov uvedených v § 57 ods. 1 písm. g) súhrne za celý územný rozsah raz ročne do 31. januára daného kalendárneho roku podľa stavu k 1. januáru daného kalendárneho roku. Prevádzkovateľ retransmisie je tiež okrem toho povinný vyhovieť žiadosti rady o nahlásenie aktuálneho stavu údajov uvedených v § 57 ods. 1 písm. g) osobitne podľa jednotlivých častí svojho územného rozsahu, najmä v súvislosti s preverovaním splnenia povinnosti podľa § 17 ods. 1 písm. a) a b). 
(9) Ak prevádzkovateľ retransmisie zaradil do programovej ponuky predtým nezaradené rozhlasové programové služby alebo televízne programové služby, je povinný pri plnení povinnosti podľa odseku 8 doložiť aj údaje uvedené v § 57 ods. 2 písm. e).“ 

Odôvodnenie: Body 89 a 90 novely sú nie celkom presným legislatívnym spracovaním návrhu Asociácie poskytovateľov káblovej televízie, ktorá ale skôr žiadala modifikovať uvedené ustanovenia. Návrh asociácie je preto obsiahnutý v bodoch 90.2 a 90.3 a v tejto podobe sa s ním stotožňuje aj rada. Návrhy ministerstva v bodoch 89 a 90 preto žiadame vypustiť. Podľa argumentácie asociácie povinnosť podľa § 60 ods. 1, pokiaľ sa vzťahuje aj na zmenu ponuky programových služieb je v rozpore s Rozsudkom Európskeho súdneho dvora vo veci C-11/95 medzi Európskou komisiou a Belgickým kráľovstvom. Podľa rozsudku je systém registrácie skladby televíznych programových služieb pri retransmisii obmedzením retransmisie... Následne, takýto systém porušuje čl. 2 ods. 2 Smernice 89/552. Z pohľadu regulátora je ale potrebné zabezpečiť právomoc Rady pri uplatňovaní ustanovenia § 17 ods. 1 písm. a) a b), tzv. must carry povinnosti. Predkladané znenie uvedených ustanovení rešpektuje obidve uvedené skutočnosti. V prípade schválenia tejto zmeny dôjde aj k vplyvu na štátny rozpočet, k výpadku príjmov rozpočtu v sume cca 16.600,- EURO /500.000,- Sk/. Uvedená suma je získaná vynásobením počtu rozhodnutí o zmene registrácie retransmisie /cca 100 za rok 2008/ a správneho poplatku za jednu zmenu /3-5000 Sk/. 
Táto pripomienka je zásadná. 

92. V § 63a ods. 1 písm. e/ zákona č. 308/2000 Z. z. sa na začiatku vety vkladajú slová „identifikáciu internetovej stránky na ktorej sa audiovizuálna mediálna služba alebo vysielanie poskytuje a ...“ 

Odôvodnenie: Do § 63a ods. 1 písm. e/ zákona č. 308/2000 Z. z. navrhujeme na začiatok vety doplniť požiadavku na uvedenie internetovej stránky na ktorej sa služba alebo vysielanie poskytujú. Uvedené navrhujeme v záujme zabezpečenia informovanosti rady /kvôli plneniu jej úloh/ a verejnosti. 
Táto pripomienka je zásadná. 

117. Navrhovaná zmena: V § 67 ods. 10 sa na konci bodka nahrádza čiarkou a pripája nové písmeno h/, ktoré znie: „h/ nesplnil povinnosť podľa § 76dc ods. 3.“. 
V § 67 ods. 13 sa bodka na konci nahrádza čiarkou a pripája nové písmeno f/, ktoré znie: „f/ nesplnil povinnosť podľa § 76dc ods. 3.“ 

Odôvodnenie: Viď odôvodnenie k bodu 121. 
Táto pripomienka je zásadná. 

121. V § 76dc sa na konci dopĺňa ods. 3, ktorý znie: „/3/ Vysielatelia prostredníctvom internetu a poskytovatelia audiovizuálnych mediálnych služieb, ktorí vysielajú, alebo poskytujú audiovizuálnu mediálnu službu ku dňu účinnosti tohto zákona sú povinný splniť povinnosť podľa § 63a do 90 dní od nadobudnutia účinnosti tohto zákona.“ 

Odôvodnenie: Do § 76dc navrhujeme doplniť ods. 3. Zmyslom úpravy je zabezpečenie splnenia oznamovacej povinnosti aj pre súčasných vysielateľov prostredníctvom internetu a poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb. 
Táto pripomienka je zásadná. 
 	Z 	ČA 	Pripomienka k bodu 16 bola čiastočne akceptovaná. Text § 5 ods. 2 bol upravený nasledovne: 
i) zostavuje správu, ktorej obsahom je analýza reklamy, ktorá sprevádza programy pre vekovú skupinu maloletých do 12 rokov alebo je do nich včlenená a predkladá ju Ministerstvu kultúry Slovenskej republiky (ďalej len „ministerstvo kultúry“) najneskôr do 90 dní po skončení kalendárneho roka, 

j) poskytuje ministerstvu kultúry a Ministerstvu školstva Slovenskej republiky podklady k správe, ktorej obsahom je zhodnotenie stavu a úrovne mediálnej gramotnosti, 

Pripomienky k bodom 89, 90, 92, 117 a 121 boli akceptované a text návrhu zákona bol v ich zmysle upravený. 	
TÚ SR 	čl. I bod 4 
V § 2a za slovo „audiovizuálnej“ vložiť slovo „mediálnej“. 
Slová „v zmysle čl. 43 až 48“ vypustiť a nahradiť slovom „podľa“. 
Dôvod: 
Neúplné použitie pojmu definovaného v bode 5 návrhu (§ 3 písm. b)). 
Návrh obsahuje zdvojenie odkazu na konkrétne články Zmluvy, postačuje odkaz v poznámke pod čiarou. 
 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
TÚ SR 	čl. I bod 35 
V § 16 ods. 3 písm. l) nahradiť „60 dní“ slovami „90 dní“. 
Dôvod: 
Navrhovaná úprava nie je v súlade s § 14a ods. 8 zákona č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii, ktorý dáva Rade pre vysielanie a retransmisiu lehotu 90 dní na prerokovanie sťažnosti. V prípade, že by vysielateľ nearchivoval záznamy po rovnakú lehotu, mohlo by to znamenať zmarenie vybavenia sťažnosti. 
 	O 	N 	Návrh zákona predlžuje predmetnú lehotu, čím znižuje riziko zmarenia vybavenia sťažností. Dĺžku lehoty uvedenú v pripomienke však považujeme za neprimeranú vzhľadom na zvýšené náklady vysielateľov spojené s plnením tejto povinnosti. 	
TÚ SR 	čl. I bod 3 
V § 2 ods. 1 písm. c) nahradiť slová „prostredníctvom internetu“ slovami „cez internet“. 
§ 2 ods. 3 a 4 upraviť tak, aby nešlo o všetky fyzické alebo právnické osoby spĺňajúce ďalej vymenované podmienky, ale len o poskytovateľov mediálnej služby. 
Dôvod: 
Považujeme za vhodnejšie použitie slova „cez“ v uvedenom spojení. Podotýkame, že podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/65/ES z 11. decembra 2007 „vysielanie cez Internet“, tak ako je navrhované, je jednou z foriem televízneho vysielania. Zároveň z návrhu nie je jasné, čo uvedený pojem znamená a ktoré osoby vysielateľov zahŕňa, čím sa umožňuje nesprávny výklad. 
Návrh odseku 3 a 4 zahŕňa príliš široký okruh osôb a nie je v súlade s čl. 2 ods. 4 smernice Rady 89/522/EHS, ktorý sa týka len poskytovateľov mediálnych služieb. Využívanie pozemných satelitných staníc na prenos signálu neznamená len šírenie rozhlasového a televízneho vysielania, a preto by mohlo dochádzať k neodôvodnenému rozšíreniu pôsobnosti zákona č. 308/2000 Z. z. a možným konfliktom v kompetenciách. 
 	O 	N 	Pojmy "vysielateľ prostredníctvom internetu" a "vysielanie prostredníctvom internetu" považujeme za adekvátne. Stanovenie legálnej definície vysielateľov prostredníctvom internetu nepovažujeme za nevyhnutné, pričom tieto pojmy by bolo s ohľadom na neexistenciu jednotnej definície pojmu "internet" v súčasnosti náročné správne legislatívne vymedziť. 
Vymedzenie osôb v § 2 ods. 3 a 4 považujeme za dostatočne presné. Logický výklad predmetných ustanovení neumožňuje konflikt v kompetenciách Rady pre vysielanie a retransmisiu a ďalších orgánov verejnej moci. 	
TÚ SR 	§ 3 písm. p) 
Upraviť počet obyvateľov v pojme „lokálne vysielanie“. 
Dôvod: 
V súvislosti so zmenami definícií navrhujeme zvážiť zosúladenie počtu obyvateľov v pojme „lokálne vysielanie“ s počtom obyvateľov v pojme „miestny multiplex“ podľa § 11 zákona č. 220/2007 Z. z. o digitálnom vysielaní. 
 	O 	N 	Uplatnená pripomienka nemá oporu v transponovanej smernici, nesúvisí s účelom návrhu zákona a je nejasná, keďže § 11 zákona č. 220/2007 Z. z. o digitálnom vysielaní neobsahuje žiadne ustanovenie o počte obyvateľov, iba o percentuálnom podiele verejnej kapacity multiplexu (údaje o počte obyvateľov v súvislosti s miestnym multiplexom sú obsiahnuté v § 17 zákona č. 220/2007 Z. z. o digitálnom vysielaní) . 	
TÚ SR 	čl. I bod 6 
V § 3 písm. i) nahradiť slová „ zvukový, obrazový alebo zvukovo-obrazový komunikát“ slovami „zvukové, obrazové alebo zvukovo-obrazové vyjadrenie“. 
Dôvod: 
Podľa Legislatívnych pravidiel vlády Slovenskej republiky možno cudzie slová v zákonoch použiť len výnimočne, ak sú už súčasťou používanej právnej terminológie, ak sa bežne používajú v upravovanom odvetví a ak ich nemožno nahradiť vhodným, rovnocenným slovenským termínom, čo nie je uvedený prípad.  	O 	N 	Pojem komunikát sa už v súčasnosti nachádza ako v zákone č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii, tak aj v zákone č. 220/2007 Z. z. o digitálnom vysielaní. Uplatnenie pripomienky by preto viedlo k neodôvodneným rozdielom v terminológii uvedených zákonov. 	
TÚ SR 	čl. III bod 1 
V § 1 ods. 2 písm. d) nahradiť slová „prostredníctvom internetu“ slovami „cez internet“ a za slovo „internet“ doplniť odkaz na poznámku pod čiarou, ktorá bude odkazovať na vymedzenie pojmu „vysielateľ cez internet“ v zákone č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii. 
Dôvod: 
Ako k pripomienke k čl. I bod 3. 	O 	N 	S ohľadom na neakceptáciu pripomienky k čl. I bodu 3 sa ani táto pripomienka neakceptuje. 	
TÚ SR 	čl. I bod 18 
Navrhujeme vymedziť pojem „samoregulačné orgány“ a zúžiť „oblasti upravené týmto zákonom“ len na tie, kde je samoregulácia potrebná. 
Dôvod: 
Pojem „samoregulačné orgány“ nie je v slovenskom právnom poriadku ešte zavedený a nie je jasné, o ktoré orgány ide. Ak bude doplnený do zákona, je potrebné ho vysvetliť. Otázne, nepresné a nejasné je aj pokračovanie vety „pre oblasti upravené týmto zákonom“. Výraz „oblasti upravené týmto zákonom“ nezahŕňa iba reklamu, ale napríklad aj povinnosti pri obsadzovaní kanálov v telekomunikačnej sieti, povinnosti v prípade naliehavého verejného záujmu, štatistiky, zmluvy atď., ktoré dostatočne reguluje zákon a samoregulácia nie je potrebná. 
 	O 	ČA 	Pojem "samoregulačné orgány pre oblasti upravené týmto zákonom " bol nahradený jednoznačnejším pojmom "samoregulačné orgány v oblasti vysielania, retransmisie a poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie". 
Význam pojmov "samoregulácia" a "samoregulačné orgány" je zrejmý, pričom pokus o ich legálnu definíciu by mohol skončiť vágnym, alebo nepresným vymedzením. 	
TÚ SR 	čl. I bod 5 
V § 3 navrhujeme vložiť definíciu pojmu „vysielanie cez internet“ alebo „vysielateľ cez internet“ v súlade so všeobecnou časťou dôvodovej správy a smernicou 2007/65/ES. 
V § 3 písm. b) vložiť za slová „elektronických komunikácií“ odkaz 3 a poznámku pod čiarou k odkazu 3, ktorá znie: 
„3) § 2 zákona č. 610/2003 Z. z. o elektronických komunikáciách.“ 
Dôvod: 
Z navrhovaného znenia nie je jasný zámer navrhovateľa deklarovaný vo všeobecnej časti dôvodovej správy a recitálu 20 smernice 2007/65/ES najmä vzhľadom na negatívne vymedzenie pojmu a tým aj regulovaných subjektov. 
Spresnenie obsahu pojmu „elektronické komunikácie“. 
 	O 	ČA 	Pojmy "vysielateľ prostredníctvom internetu" a "vysielanie prostredníctvom internetu" považujeme za adekvátne. Stanovenie legálnej definície vysielateľov prostredníctvom internetu nepovažujeme za nevyhnutné, pričom tieto pojmy by bolo s ohľadom na neexistenciu jednotnej definície pojmu "internet" v súčasnosti náročné správne legislatívne vymedziť. 

Poznámka pod čiarou je v § 3 písm. b) návrhu zákona doplnená ako odkaz 3aa). 	
MV SR 	K čl. I 
V bode 1 odporúčame vypustiť text „v právnych predpisoch vydaných na jeho vykonanie a v súvisiacich právnych predpisoch“, pretože predstavujú neprípustnú nepriamu novelizáciu. 
Body 12, 13 a 14 odporúčame spojiť do jedného bodu 12 tohto znenia: „12. V § 5 ods. 1 písmena j) až l) znejú:“. 
Body 27, 28 a 29 odporúčame spojiť do jedného bodu tohto znenia: „V § 7 ods. 3 písmena b) až e) znejú:“. 
V bode 41 je potrebné slová „ako odsek 9“ nahradiť slovami „ako odsek 3“. 
Body 55 až 58 odporúčame spojiť do jedného bodu tohto znenia: „V § 32 odseky 2 až 4 znejú:“. 
Body 76 až 81 odporúčame spojiť do jedného bodu tohto znenia: „§ 39 znie:“. 
Body 99 až 116 odporúčame spojiť do jedného bodu tohto znenia: „V § 67 odseky 2 až 7 znejú:“. 

 	O 	ČA 	K bodu 1 - pôvodne navrhovaný text sa nahrádza nasledovným interpretačným pravidlom: "Tam, kde sa vo všeobecne záväzných predpisoch používa pojem „relácia“ a „relácia vysielania“, rozumie sa tým program". 
K bodu 41 - slová "ako odsek 9" sa ponechávajú, nakoľko ide o zámer doterajsší odsek 2 označovať ako odsek 9. 
K bodom 76 až 81 - návrh zákona je v tejto časti v súlade so zásadami legislatívnej techniky a s Legislatívnymi pravidlami vlády Slovenskej republiky, preto sa v zmysle tejto časti pripomienky upravovať nebude. 

Text návrhu zákona upravený v zmysle ostatných častí pripomienky. 	
MF SR 	Všeobecne 
Beriem na vedomie, že návrh si nevyžiada zvýšené finančné požiadavky na štátny rozpočet, na ostatné zložky rozpočtu verejnej správy a nepredpokladá vplyv na zamestnanosť ani negatívny vplyv na podnikateľské prostredie.  	O 	A 	 	
MF SR 	K bodom 4 a 49 
Odporúčam slovo „usadený“ nahradiť iným vhodným výrazom.  	O 	ČA 	k bodu 4: Pojem "so sídlom v" nezodpovedá pojmu "usadený" v zmysle čl. 43 až 48 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, preto sa spolu s odkazom na uvedené články zmluvy ponecháva. 
k bodu 49: Pojem "vysielateľ usadený" v zmysle transponovanej smernice o audiovizuálnych mediálnych službách nahradený zodpovedajúcim pojmom "vysielateľ, ktorý má svoje sídlo, miesto podnikania alebo bydlisko v Slovenskej republike". 
 	
MF SR 	K bodu 92 
V odseku 1 písm. c) a d) odporúčam vypustiť slová „osoby, v prípade“ ako nadbytočné.  	O 	N 	Navrhované znenie považujeme za vhodné. 	
MF SR 	K bodu 40 
V odseku 1 písm. f) odporúčam špecifikovať slová „nenáležitou formou“. 	O 	N 	Slovné spojenie "nenáležitou formou" sa nachádza aj v platnom znení §19 ods. 2 písm f) zákona č. 308/2000 Z.z. a nepovažujeme za potrebné ho špecifikovať. 	
MF SR 	Všeobecne 
Návrh je potrebné zosúladiť s čl. 4 Legislatívnych pravidiel vlády SR [napr. čl. I bod 2 (§ 1 písm. b)), bod 3 (§ 2 ods.1 písm. d) a § 2 ods. 3 písm. a) a b)), bod 6 (§ 3 písm. i), bod 51 (§ 31 ods. 3) - úvodná veta, bod 91 (§ 61 ods. 1)] a s Prílohou č. 2 týchto pravidiel [napr. bod 1, bod 7 (§ 3 písm. t)), bod 8 (§ 4 ods. 1 a 3), bod 15 (§ 5 ods. 2 písm. b) až d)), bod 27 (§ 7 ods. 3 písm. b)), bod 34 (§ 15 a ods. 1), čl. II bod 2 (§ 12 ods. 1), bod 3 (§ 12 ods. 3 písm. c)), čl. III bod 4 (§ 3 ods. 1) - úvodná veta, bod 7 (§ 14 ods.1), používanie odkazov - bod 18 (§ 5 ods. 2 písm. l)), bod 94 (§ 64 ods. 2)].  	O 	ČA 	Text návrhu zákona bol upravený v zmysle pripomienok k Čl. I bod 1, bod 8, bod 15, bod 27, bod 34 a k Čl. III bod 4. 
Legislatívno-technické pripomienky k Čl. I bod 2, bod 3, bod 6, bod 7,bod 51 a, k Čl. II bod 2 a k Čl III bod 7, bod 18 a bod 94 neboli akceptované. 	
MŠ SR 	K čl. II a čl. III 
Je potrebné vymeniť poradie týchto článkov a tým odstrániť rozpor s bodom 26 Legislatívnotechnických pokynov Legislatívnych pravidiel vlády Slovenskej republiky. 	O 	A 	Text upravený v zmylse pripomienky. 	
MŠ SR 	K čl. I bodu 1 
Predmetné ustanovenie je v rozpore najmä s čl. 7 ods. 1 a 2 Legislatívnych pravidiel vlády Slovenskej republiky. Slová „, v právnych predpisoch vydaných na jeho vykonanie a v súvisiacich právnych predpisoch“ je potrebné vypustiť. Následne je potrebné vykonať novelizáciu týchto predpisov, čiže predpisov, ktoré predkladateľ mieni novelizovať, formou priamej novelizácie – takouto formou nahradiť slová „relácia“, „relácia vysielania“ v príslušnom tvare slovom „program“ v príslušnom tvare. 	O 	ČA 	Text bol upravený v zymsle pripomienky MO SR. 	
MZV SR 	bod 3 
§2, ods.3 – pojem „podľa odseku 1 písm. a), b) a c)“ nahradiť „podľa odseku 1 písm. a) až c)“ 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
MZV SR 	bod 1 
odporúčame upraviť, nakoľko podľa platných legislatívnych pravidiel vlády SR, nie je možné nepriamo novelizovať súvisiace právne predpisy  	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
MZV SR 	bod 4  
pojem „usadený“ nahradiť vhodnejším pojmom napr. „so sídlom v“, podobne postupovať v bodoch 49 a 93 	O 	ČA 	k bodu 4: Pojem "so sídlom v" nezodpovedá pojmu "usadený" v zmysle čl. 43 až 48 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, preto sa spolu s odkazom na uvedené články zmluvy ponecháva. 
k bodu 49: Pojem "vysielateľ usadený" v zmysle transponovanej smernice o audiovizuálnych mediálnych službách nahradený zodpovedajúcim pojmom "vysielateľ, ktorý má svoje sídlo, miesto podnikania alebo bydlisko v Slovenskej republike". 
k bodu 93: Tento bod bol z návrhu zákona vypustený. 
 	
MO SR 	K čl. I bodu l 
Odporúčame vypustiť znenie tohto bodu z dôvodu jeho nepresnej formulácie a následne navrhujeme doplniť spoločné ustanovenia paragrafom 71c, ktorý znie: 

„§ 71c 
Tam, kde sa vo všeobecne záväzných právnych predpisoch používa pojem „relácia“ a „relácia vysielania“, rozumie sa tým „program“.“ 

 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
MO SR 	K čl. I bodu 40 
Úvodnú vetu tohto bodu odporúčame spresniť takto: 
„§ 19 vrátane nadpisu znie:“. 
Odôvodnenie: Navrhovanú úpravu odporúčame v prípade, že predkladateľ chce do nového znenia § 19 prevziať aj nadpis z platnej právnej úpravy. Ak áno, treba tento nadpis znovu uviesť. 
 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
MO SR 	K čl. I bodu 42 
Odporúčame presne citovať pôvodné slová, ktoré sa nahrádzajú novými slovami a vypustiť slovo „televíznej“ z prvej časti textu. 

 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
MO SR 	K čl. I bodu 121  
V úvodnej vete odporúčame vypustiť slovo „nový“ z dôvodu nadbytočnosti. 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
MO SR 	K čl. I bodu l7 
Vzhľadom na zmeny uvedené v bode 16 odporúčame preformulovať znenie bodu 17 takto: „V § 5 ods. 2 písm. k) sa slová „Ministerstvom kultúry Slovenskej republiky (ďalej len “ministerstvo kultúry“)“ nahrádzajú slovami „ministerstvom kultúry“. 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
MO SR 	K čl. III  
V prípade neakceptovania všeobecnej pripomienky odporúčame za čl. III vložiť osobitný článok, v ktorom sa uvedie splnomocnenie pre predsedu Národnej rady Slovenskej republiky, aby v Zbierke zákonov Slovenskej republiky vyhlásil úplné znenie zákona č. 308/2000 Z. z. ako vyplýva zo zmien a doplnení vykonaných jeho novelami.  	O 	A 	Do návrhu zákona bol doplnený osobitný článok obsahujúci splnomocnenie pre predsedu NR SR, aby v Zbierke zákonov SR vyhlásil úplné znenie zákona č. 308/2000 Z. z. ako vyplýva zo zmien a doplnení vykonaných jeho novelami. 	
MO SR 	K čl. II a čl. III  
Odporúčame vymeniť poradie týchto článkov a postupovať v súlade s bodom 26 prílohy č. 2 k Legislatívnym pravidlám vlády Slovenskej republiky.  	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
MO SR 	K čl. I bodu 98 
Odporúčame spresniť úvodnú vetu tak, že za slovo „ktoré“ sa vložia slová „vrátane nadpisov“. 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
MO SR 	K čl. I bodom 99 až 119 
Odporúčame novelizovať aj tie ustanovenia § 67, v ktorých sa pokuty uvádzajú v slovenských korunách, a správne uviesť sumy v eurách (§ 67 ods. 1 až 6, 8 a 9). 	O 	A 	Uvedené sumy sú menené na eurá návrhom zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 270/1995 Z. z. o štátnom jazyku Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov. 	
MO SR 	K čl. I bodu 35 
V nadväznosti na zmenu ustanovenia navrhujeme urobiť zmenu aj v poznámke pod čiarou k odkazu 23. Doterajšiu citáciu je potrebné nahradiť touto citáciou: „23) Ústavný zákon č. 227/2002 Z. z. o bezpečnosti štátu v čase vojny, vojnového stavu, výnimočného stavu a núdzového stavu v znení neskorších predpisov.“. 
Odôvodnenie: Právny predpis, na ktorý sa v poznámke pod čiarou odkazuje, bol zrušený zákonom č. 319/2002 Z. z. o obrane Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov. 
 	O 	A 	Znenie poznámky pod čiarou upravené v zmysle pripomienky. 	
MO SR 	K poznámkam pod čiarou 
V poznámkach pod čiarou sa citujú všeobecne záväzné právne predpisy, ktoré už nie sú platné. (Napr. v poznámke pod čiarou k odkazu 5, 9 až 11, 14 až 17, 19, 21, 23, 25, 27, 32, 33). Odporúčame uvádzať platnú právnu úpravu. 	O 	A 	Znenie poznámok pod čiarou bolo aktualizované, poznámky pod čiarou obsahujú platnú právnu úpravu. 	
MO SR 	K čl. II bodu 6 
Odporúčame slová „do 100 000 Sk“ nahradiť slovami „do 1 000 000 Sk“ podľa platnej právnej úpravy.  	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
MO SR 	K čl. I bodu l6 
V úvodnej vete k tomuto bodu odporúčame za slovo „vkladá“ vložiť slovo „nové“ z dôvodu zabezpečenia súladu s bodom 31 prílohy č. 2 k Legislatívnym pravidlám vlády Slovenskej republiky. 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
MO SR 	K čl. I bodu l2 
Úvodnú vetu odporúčame preformulovať takto: „V § 5 ods. 1 písm. j) sa na konci pripájajú tieto slová:“. Následne odporúčame vypustiť slová „j) viesť evidenciu žiadostí o udelenie licencie (ďalej len „žiadosť o licenciu“), udelených licencií vrátane ich zmien, žiadostí o registráciu retransmisie a o registráciách retransmisie vrátane ich zmien,“ z dôvodu, že tieto slová sú obsiahnuté v platnom ustanovení zákona.  	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
MO SR 	K čl. I úvodnej vete 
V úvodnej vete odporúčame za slová „zákona č. 289/2005 Z. z.,“ vložiť slová „zákona č. 95/2006 Z. z., zákona č. 121/2006 Z. z., zákona č. 13/2007 Z. z.,“, ktorými sa takisto menil a dopĺňal zákon č. 308/2000 Z. z. 

 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
MO SR 	K čl. I bodu 8 
Odporúčame vypustiť slová „v príslušnom tvare“ z dôvodu nadbytočnosti. 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
MO SR 	K čl. I bodom 45 a 70 
Odporúčame vypustiť slová „v príslušnom tvare“ z dôvodu nadbytočnosti. 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
MO SR 	Všeobecne 
Vzhľadom na veľký rozsah novelizačných bodov, ktorý spôsobuje neprehľadnosť a nezrozumiteľnosť právnej úpravy, ako aj vzhľadom na skutočnosť, že predmetný zákon bol už viac ráz novelizovaný, odporúčame vypracovať nové znenie zákona. 
Uvedené odporúčanie súvisí aj so skutočnosťou, že v poznámkach pod čiarou sa uvádzajú zákony, ktoré už boli zrušené, a preto je potrebné text zákona zladiť s platnou právnou úpravou a v poznámkach pod čiarou uvádzať odkazy na platné všeobecne záväzné právne predpisy. 
 	O 	N 	Do návrhu zákona bol doplnený osobitný článok obsahujúci splnomocnenie pre predsedu NR SR, aby v Zbierke zákonov SR vyhlásil úplné znenie zákona č. 308/2000 Z. z. ako vyplýva zo zmien a doplnení vykonaných jeho novelami. 	
MO SR 	K čl. I bodom 92 a 93 
Odporúčame zlúčiť body 92 a 93 do jedného novelizačného bodu a následne upraviť úvodnú vetu takto: „Za § 63 sa vkladajú § 63a a 63b, ktoré vrátane nadpisov znejú:“. Uvedenou zmenou dôjde k zníženiu počtu novelizačných bodov. 

 	O 	N 	Znenie navrhovaného § 63b bolo presunuté do navrhovaného § 5a. 	
ANRTS 	K Čl. I. k bodu 117 
V navrhovanom ods. 10 písmeno b) sa za text § 6 „ods. 1“ dáva bodka, ostatný text sa vypúšťa. 

Odôvodnenie k pripomienke: 

Máme za to, že navrhovaná oznamovacia povinnosť nie je v súlade so smernica o elektronickom obchode (2000/31/ES). Táto vo svojom čl. 4 podľa nášho názoru dokonca obdobné opatrenia priamo zakazuje: 

„Členské štáty zabezpečia, aby začatie a vykonávanie činnosti poskytovateľa služby informačnej spoločnosti nepodliehali predchádzajúcemu oprávneniu ani žiadnej inej požiadavke, ktorá má rovnaký účinok.“ 

Oznamovacie povinnosť, vzhľadom na predpokladané následky jej nesplnenia a príkaz oznámenie realizovať najneskôr v deň začatia poskytovania služby, je ekvivalentná k zakázanému podmieňovaniu služby informačnej spoločnosti udelením predchádzajúceho oprávnenia. 
 	Z 	N 	Oznamovacia povinnosť nepredpokladá administratívnu autorizáciu, na jej splnenie sa nevyžaduje žiaden administratívny súhlas, ani uplynutie lehoty – jej splnenie nastane oznámením požadovaných údajov Rade pre vysielanie a retransmisiu, pričom táto povinnosť sa nemusí nevyhnutnevykonať pred samotným začatím poskytovania predmetnej služby. 	
ANRTS 	K Čl.I k bodu 12 
V § 5 ods. 1 písmeno j) znie: 
„j) viesť evidenciu žiadostí o udelenie licencie (ďalej len "žiadosť o licenciu"), udelených licencií vrátane ich zmien, žiadostí o registráciu retransmisie a o registráciách retransmisie vrátane ich zmien.“ 

Odôvodnenie k pripomienke: 
Máme za to, že navrhovaná oznamovacia povinnosť nie je v súlade so smernica o elektronickom obchode (2000/31/ES). Táto vo svojom čl. 4 podľa nášho názoru dokonca obdobné opatrenia priamo zakazuje: 

„Členské štáty zabezpečia, aby začatie a vykonávanie činnosti poskytovateľa služby informačnej spoločnosti nepodliehali predchádzajúcemu oprávneniu ani žiadnej inej požiadavke, ktorá má rovnaký účinok.“ 

Oznamovacie povinnosť, vzhľadom na predpokladané následky jej nesplnenia a príkaz oznámenie realizovať najneskôr v deň začatia poskytovania služby, je ekvivalentná k zakázanému podmieňovaniu služby informačnej spoločnosti udelením predchádzajúceho oprávnenia. 

 	Z 	N 	Oznamovacia povinnosť nepredpokladá administratívnu autorizáciu, na jej splnenie sa nevyžaduje žiaden administratívny súhlas, ani uplynutie lehoty – jej splnenie nastane oznámením požadovaných údajov Rade pre vysielanie a retransmisiu, pričom táto povinnosť sa nemusí nevyhnutne vykonať pred samotným začatím poskytovania predmetnej služby. 	
ANRTS 	K Čl. I. k bodu 25 
Navrhujeme bod 25 vypustiť 

Odôvodnenie k pripomienke: 

Máme za to, že navrhovaná oznamovacia povinnosť nie je v súlade so smernica o elektronickom obchode (2000/31/ES). Táto vo svojom čl. 4 podľa nášho názoru dokonca obdobné opatrenia priamo zakazuje: 

„Členské štáty zabezpečia, aby začatie a vykonávanie činnosti poskytovateľa služby informačnej spoločnosti nepodliehali predchádzajúcemu oprávneniu ani žiadnej inej požiadavke, ktorá má rovnaký účinok.“ 

Oznamovacie povinnosť, vzhľadom na predpokladané následky jej nesplnenia a príkaz oznámenie realizovať najneskôr v deň začatia poskytovania služby, je ekvivalentná k zakázanému podmieňovaniu služby informačnej spoločnosti udelením predchádzajúceho oprávnenia. 
 	Z 	N 	Oznamovacia povinnosť nepredpokladá administratívnu autorizáciu, na jej splnenie sa nevyžaduje žiaden administratívny súhlas, ani uplynutie lehoty – jej splnenie nastane oznámením požadovaných údajov Rade pre vysielanie a retransmisiu, pričom táto povinnosť sa nemusí nevyhnutne vykonať pred samotným začatím poskytovania predmetnej služby. 	
ANRTS 	K Čl. I. k bodu 92 
Navrhujeme bod 92 vypustiť 

Odôvodnenie k pripomienke: 

Máme za to, že navrhovaná oznamovacia povinnosť nie je v súlade so smernica o elektronickom obchode (2000/31/ES). Táto vo svojom čl. 4 podľa nášho názoru dokonca obdobné opatrenia priamo zakazuje: 

„Členské štáty zabezpečia, aby začatie a vykonávanie činnosti poskytovateľa služby informačnej spoločnosti nepodliehali predchádzajúcemu oprávneniu ani žiadnej inej požiadavke, ktorá má rovnaký účinok.“ 

Oznamovacie povinnosť, vzhľadom na predpokladané následky jej nesplnenia a príkaz oznámenie realizovať najneskôr v deň začatia poskytovania služby, je ekvivalentná k zakázanému podmieňovaniu služby informačnej spoločnosti udelením predchádzajúceho oprávnenia. 
 	Z 	N 	Oznamovacia povinnosť nepredpokladá administratívnu autorizáciu, na jej splnenie sa nevyžaduje žiaden administratívny súhlas, ani uplynutie lehoty – jej splnenie nastane oznámením požadovaných údajov Rade pre vysielanie a retransmisiu, pričom táto povinnosť sa nemusí nevyhnutne vykonať pred samotným začatím poskytovania predmetnej služby. 	
SROZ 	k bodu 5 návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa z.č. 308/2000 Z.z. 
V § 3 ( Vymedzenie pojmov ) definovať pojem " vysielateľ prostredníctvom internetu" 

Zdôvodnenie : Domnievame sa, že by bolo vhodné definovať nový pojem - kto je považovaný za vysielateľa prostredníctvom internetu, resp. čo je považované za internetové vysielanie 	O 	N 	Pojmy "vysielateľ prostredníctvom internetu" a "vysielanie prostredníctvom internetu" považujeme za adekvátne. Stanovenie legálnej definície vysielateľov prostredníctvom internetu nepovažujeme za nevyhnutné, pričom tieto pojmy by bolo s ohľadom na neexistenciu jednotnej definície pojmu "internet" v súčasnosti náročné správne legislatívne vymedziť. 
 	
SROZ 	k čl. III, bod 5 ( z.č. 220/2007 Z.z. o digitálnom vysielaní) 
Zmeniť text § 3 odsek 6, ktorý bude znieť : 

"(6) Za vysielanie rozhlasovej programovej služby a televíznej programovej služby sa považuje šírenie informácií alebo iných komunikátov prostredníctvom internetu". 

Zdôvodnenie : Pri navrhovanom znení vychádzame z predpokladu, že šírenie informácií alebo iných komunikátov prostredníctvom internetu bude v zmenenom zákone č. 308/2000 Z.z. definované ako vysielanie programovej služby. 	Z 	N 	Podľa návrhu zákona sa za vysielanie rozhlasovej programovej služby nepovažuje šírenie informácií alebo iných komunikátov prostredníctvom internetu. V zmysle smernice o audiovizuálnych mediálnych službách sa za audiovizuálnu mediálnu službu považuje aj vysielanie televíznej programovej služby prostredníctvom internetu, kým šírenie rozhlasovej programovej služby prostredníctvom internetu sa pod tento pojem nespadá a smernica ho nereguluje. Hlavným dôvodom, prečo rozhlasové vysielanie (vrátane rozhlasového vysielania prostredníctvom internetu) nie je predmetom regulácie smernice je skutočnosť, že na rozdiel od služieb audiovizuálneho charakteru neexistuje rozvinutý európsky trh rozhlasových služieb (najmä preto, že sú v značnej miere závislé na jazyku). 
Z vyššie uvedených dôvodov je zrejmé, že regulácia rozhlasového vysielania prostredníctvom internetu by bola v súčasnosti neodôvodnená. 	
CIF 	§ 60 ods. 8 a 9 
V § 60 sa na konci dopĺňajú nové odseky 8 a 9, ktoré znejú: 
„(8) Prevádzkovateľ retransmisie je povinný oznámiť rade zmenu údajov uvedených v § 57 ods. 1 písm. g) súhrne za celý územný rozsah raz ročne do 31. januára daného kalendárneho roku podľa stavu k 1. januáru daného kalendárneho roku. Prevádzkovateľ retransmisie je tiež okrem toho povinný vyhovieť žiadosti rady o nahlásenie aktuálneho stavu údajov uvedených v § 57 ods. 1 písm. g) osobitne podľa jednotlivých častí svojho územného rozsahu, najmä v súvislosti s preverovaním splnenia povinnosti podľa § 17 ods. 1 písm. a) a b). 
(9) Ak prevádzkovateľ retransmisie zaradil do programovej ponuky predtým nezaradené rozhlasové programové služby alebo televízne programové služby, je povinný pri plnení povinnosti podľa odseku 8 doložiť aj údaje uvedené v § 57 ods. 2 písm. e).“ 

Navrhované úpravy sú nevyhnutné na úplné zosúladenie slovenskej legislatívy s legislatívou Európskej únie vzhľadom na Rozsudok Európskeho súdneho dvora vo veci C-11/95 medzi Európskou Komisiou a Belgickým kráľovstvom. Podľa tohto Rozsudku je systém registrácie skladby televíznych programových služieb pri retransmisii „vážnym obmedzením retransmisie .... Následne, takýto systéme porušuje čl. 2 ods. 2 Smernice 89/552.“ Keďže účelom pripravovanej novelizácie zákona o vysielaní a retransmisii je implementácia Smernice AVMS, ktorá je novelizovanou Smernicou 89/552, považujeme za nevyhnutné, aby sa v rámci tejto novelizácie zosúladilo znenie zákona o vysielaní a retransmisii aj s judikatúrou ESD, ktorá sa týka Smernice AVMS. Ustanovenia zákona o vysielaní a retransmisii, ktoré sú navrhované vypustiť, svojou podstatou presne zodpovedajú systému, o ktorom ESD rozhodol, že je v rozpore s čl. 2 ods. 2 Smernice 89/552 (resp. čl. 2a ods. 1 po novelizácii Smernicou AVMS), t.j. v rozpore s povinnosťou členských štátov zabezpečiť voľný príjem a neobmedziť retransmisiu audiovizuálnych mediálnych služieb. Na dosiahnutie úplnej implementácie je preto potrebné upraviť predmetné ustanovenia zákona. 
Zároveň kvôli zabezpečeniu uplatnenia právomoci Rady pre vysielanie a retransmisiu posudzovať a sankcionovať plnenie povinnosti prenosu podľa § 17 ods. 1 písm. a) a b) zákona, navrhuje sa doplniť nové ustanovenie zákona. Toto nové ustanovenie zavádza novú povinnosť, podľa ktorej prevádzkovateľ retransmisie bude nahlasovať konkrétne programové skladby podľa častí územného rozsahu (t.j. podľa hlavných staníc) na základe žiadosti Rady. Rada tak bude môcť kedykoľvek posúdiť a vyriešiť prípadný podnet na nedodržiavanie povinnosti prenosu. 
 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
CIF 	§ 57 ods. 1 písm. g) 
Vypustiť bod 89 návrhu. 

Zmena súvisí so novo navrhovaným znením § 60 ods. 1, 8 a 9. 
 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
CIF 	§ 60 ods. 1 
V § 60 ods. 1 sa za slová „registráciu retransmisie“ vkladá čiarka a slová „okrem údajov uvedených v § 57 ods. 1 písm. g),“. 

Navrhované úpravy sú nevyhnutné na úplné zosúladenie slovenskej legislatívy s legislatívou Európskej únie vzhľadom na Rozsudok Európskeho súdneho dvora vo veci C-11/95 medzi Európskou Komisiou a Belgickým kráľovstvom. Podľa tohto Rozsudku je systém registrácie skladby televíznych programových služieb pri retransmisii „vážnym obmedzením retransmisie .... Následne, takýto systéme porušuje čl. 2 ods. 2 Smernice 89/552.“ Keďže účelom pripravovanej novelizácie zákona o vysielaní a retransmisii je implementácia Smernice AVMS, ktorá je novelizovanou Smernicou 89/552, považujeme za nevyhnutné, aby sa v rámci tejto novelizácie zosúladilo znenie zákona o vysielaní a retransmisii aj s judikatúrou ESD, ktorá sa týka Smernice AVMS. Ustanovenia zákona o vysielaní a retransmisii, ktoré sú navrhované vypustiť, svojou podstatou presne zodpovedajú systému, o ktorom ESD rozhodol, že je v rozpore s čl. 2 ods. 2 Smernice 89/552 (resp. čl. 2a ods. 1 po novelizácii Smernicou AVMS), t.j. v rozpore s povinnosťou členských štátov zabezpečiť voľný príjem a neobmedziť retransmisiu audiovizuálnych mediálnych služieb. Na dosiahnutie úplnej implementácie je preto potrebné upraviť predmetné ustanovenia zákona. 
Zároveň kvôli zabezpečeniu uplatnenia právomoci Rady pre vysielanie a retransmisiu posudzovať a sankcionovať plnenie povinnosti prenosu podľa § 17 ods. 1 písm. a) a b) zákona, navrhuje sa doplniť nové ustanovenie zákona. Toto nové ustanovenie zavádza novú povinnosť, podľa ktorej prevádzkovateľ retransmisie bude nahlasovať konkrétne programové skladby podľa častí územného rozsahu (t.j. podľa hlavných staníc) na základe žiadosti Rady. Rada tak bude môcť kedykoľvek posúdiť a vyriešiť prípadný podnet na nedodržiavanie povinnosti prenosu. 
 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
CIF 	§ 57 ods. 2 písm.e)  
Vypustiť bod 90. návrhu. 

Zmena súvisí s novo navrhovaným znením § 60 ods. 1, 8 a 9. 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
CIF 	§ 27a 
vypustiť bod 48 návrhu 

Úpravu tejto povinnosti poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby navrhujeme upraviť v deviatej časti ZVR. 
Sledovanie údajov o európskych dielach je riešená v § 41b ods. 2 písm. c). 
Navyše sledovanie údajov o výdavkoch na nové európske diela znamená ďalšie zaťaženie poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb a môže ich nútiť sprístupniť informácie, ktoré sa bežne považujú za predmet obchodného tajomstva. Navyše nie je zrejmé, že či sa majú brať do úvahy iba výdavky na diela poskytované v rámci audiovizuálnej mediálnej služby alebo aj výdavky na iné európske diela, ktoré poskytovateľ v rámci svojej služby neposkytol. Informácie o výdavkoch na európske diela možno uviesť aj v položke údaje o iných opatreniach podniknutých na podporu európskych diel – preto navrhujeme, aby poskytnutie tohto údaja bolo na dobrovoľnej báze. 
 	O 	ČA 	Povinnosť poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie poskytnúť Rade pre vysielanie a retransmisiu údaje o výdavkoch na nové európske diela sa z návrhu zákona v zmysle uplatnenej pripomienky vypúšťa. 
Vzhľadom na neakceptovanie pripomienok požadujúcich úpravu podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v deviatej časti zákona požiadavka upraviť povinnosti poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie spojené so sledovaním údajov o európskych dielach nemá opodstatnenie. 	
CIF 	Čl. II, § 12 ods. 3 písm. c) 
vypustiť bod 3 čl. II návrhu 

Povinnosť označovať programy v audiovizuálnej mediálnej službe klasifikáciou vekovej vhodnosti je nad rámec Smernice. Predmetom označovania podľa Smernice je len programová služba. 	O 	N 	Dôvodom uloženia tejto povinnosti je potreba zabezpečiť náležitú ochranu maloletých aj v audiovizuálnych mediálnych službách na požiadanie, nakoľko veľkú časť užívateľov týchto služieb tvoria maloletí. 	
CIF 	Čl. II, § 12 ods. 1 
vypustiť bod 2 čl. II návrhu 

Povinnosť označovať programy v audiovizuálnej mediálnej službe klasifikáciou vekovej vhodnosti je nad rámec Smernice. Predmetom označovania podľa Smernice je len programová služba. 	O 	N 	Dôvodom uloženia tejto povinnosti je potreba zabezpečiť náležitú ochranu maloletých aj v audiovizuálnych mediálnych službách na požiadanie, nakoľko veľkú časť užívateľov týchto služieb tvoria maloletí. 	
CIF 	Čl. III, § 3 ods. 6 
Zmeniť ustanovenie § 3 ods. 6 v čl. III takto: 
(6) Vysielanie samostatného prenosu verejného podujatia alebo inej udalosti sa nepovažuje za vysielanie programovej služby. Za vysielanie rozhlasovej programovej služby sa nepovažuje ani šírenie informácií alebo iných komunikátov prostredníctvom internetu.“ 

Navrhovaná zmena ustanovenia v súlade so sledovaným cieľom Smernice precizuje definíciu programovej služby negatívnym vymedzením tak, aby nevznikli pochybnosti o tom, že príležitostné vysielanie prenosu z podujatia (napr. webcasting priebehu konferencie, prenos schôdze NR SR a pod.) netvorí programovú službu, ktorá je predmetom regulácie. Ustanovenia o lineárnych obsahových službách pritom ostávajú nedotknuté. 

 	O 	N 	Legálne definície programovej služby a vysielania programovej služby považujeme za dostatočne presné. Príležitostné vysielanie prenosu z podujatia nemôže byť považované za vysielanie programovej služby, nakoľko definícia programovej služby predpokladá niekoľko zámerne časovo usporiadaných programov, ktoré vytvárajú uzatvorený celok.  	
CIF 	Čl. III, § 3 ods. 7  
V § 3 ods. 7 sa na konci pripája bodkočiarka a slová: „redakčnou zodpovednosťou sa rozumie vykonávanie účinnej kontroly nad výberom programov a nad ich časovým usporiadaním do programovej štruktúry vysielania programovej služby a nezahŕňa právnu zodpovednosť vysielateľa.“. 

Zmena súvisí s vypustením tejto definície z čl. I, bodu 5 návrhu zákona. Vymedzenie v zákone č. 308/2000 Z. z. nie je vhodné už aj preto, že samotná definícia „vysielateľa“ (§ 3 ods. 7 zák. 220/2007 Z. z.), ktorá platí pre celý právny poriadok, narába s redakčnou zodpovednosťou.  	O 	N 	Legálna definícia redakčnej zodpovednosti by mala byť obsiahnutá v zákone č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii, nakoľko tento zákon upravuje práva a povinnosti všetkých vysielateľov bez ohľadu na technologickú platformu vysielania, pričom vo vzťahu k zákonu č. 220/2007 Z. z. o digitálnom vysielaní predstavuje lex generalis . 	
CIF 	§ 71 ods. 6 
§ 71 sa dopĺňa odsekmi 5 a 6, ktoré znejú: 

„(5) Na poskytovanie audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie sa vzťahuje osobitný predpis,50a) ak tento zákon neustanovuje inak. 

(6) Samoregulačný orgán je zúčastnenou osobou,50b) ak účastníkom konania pred orgánom dohľadu je osoba, ktorá je jeho členom alebo voči ktorej môže uplatniť samoregulačný postup; samoregulačný orgán je tiež oprávnený požadovať od rady doručovanie dôležitých písomností, ktoré majú vplyv na konanie, najmä rozhodnutí rady.“ 

Poznámky pod čiarou k odkazom 50a a 50b znejú: 
„50a) Zákon č. 22/2004 Z. z. v znení zákona č. 160/2005 Z. z. 
50b) § 15a zákona č. 71/1967 Zb. v znení zákona č. 527/2003 Z. z.“. 

Ustanovenie posilňuje pozíciu samoregulačného orgánu v správnom konaní v súlade s požiadavkou Smernice uvažovať o iných možnostiach regulačného prístupu – ako je koregulácia alebo samoregulácia (ods. 36 preambuly Smernice) 
Takáto úprava zároveň neoslabuje nástroje regulácie, ktoré presadzuje MK SR. 

 	O 	N 	Priznanie statusu zúčastnenej osoby samoregulačnému orgánu a taktiež ďalších procesných oprávnení je neodôvodnené, s možným negatívnym vplyvom na efektivitu konania. Samoregulačný orgán môže aj v zmysle platnej úpravy na základe plnomocenstva zastupovať každého účastníka konania v správnom konaní a tak účinne vykonávať aj ďalšie procesné práva, vrátane práva na doručovanie písomností. Až po vytvorení efektívnych samoregulačných systémov je možné uvažovať o ďalšom posliňovaní postavenia samoregulačných orgánov. 	
CIF 	§ 67 ods. 16 
V § 67 ods. 14 sa slová „1 až 9“ nahrádzajú slovami „1 až 13“. 

Legislatívno-technická úprava súvisiaca s bodom 117. 	O 	N 	Vzhľadom na neakceptovanie pripomienok týkajúcich sa rozsahu a formy úpravy povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie je uplatnená pripomienka bezpredmetná. 	
CIF 	§ 64 ods. 2 
V § 64 odsek 2 znie: 
„(2) Sankciu podľa odseku 1 písm. d) rada uloží, ak vysielateľ, prevádzkovateľ retransmisie, poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie alebo právnická osoba alebo fyzická osoba podľa § 2 ods. 3 a 4 aj napriek písomnému upozorneniu rady, od ktorého právoplatnosti neuplynuli tri roky, opakovane porušila povinnosť, na ktorej porušenie bola upozornenáý. Rada uloží pokutu bez predchádzajúceho upozornenia, ak bola porušená povinnosť uložená v § 19. Rada môže uložiť pokutu aj bez predchádzajúceho upozornenia, ak bola porušená povinnosť uložená v § 16 ods. 2 písm. a) a c), ods. 3 písm. l), § 20 ods. 1 a 3, § 30, ako aj v prípade vysielania bez oprávnenia [§ 2 ods. 1 písm. b)] alebo prevádzkovania retransmisie bez oprávnenia [§ 2 ods.2]. Pokutu rada určí podľa závažnosti veci, spôsobu, trvania a následkov porušenia povinnosti, miery zavinenia a s prihliadnutím na rozsah a dosah vysielania, poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb a retransmisie, získané bezdôvodné obohatenie a sankciu, ktorú už prípadne uložil samoregulačný orgán pre oblasť upravenú týmto zákonom v rámci vlastného samoregulačného systému. Pri uložení sankcie je rada povinná zohľadniť sankciu alebo iné opatrenie uložené samoregulačným orgánom; samoregulačný orgán má právo vyjadriť sa k záverom rady pred vydaním jej rozhodnutia. Ak rada posúdi, že samoregulačným orgánom uložená sankcia alebo opatrenie rovnocenne nahrádza sankciu, ktorú rada môže uložiť alebo má preventívny charakter v dostatočnej miere či napĺňa verejný záujem iným spôsobom, upustí od uloženia vlastnej sankcie.“ 

Lehotu tri roky možno považovať za lehotu, v ktorej možno hovoriť o opakovanom porušení povinnosti. Po období troch rokov je predpoklad, že vzhľadom na vývoj právnej úpravy a rozhodovacej činnosti regulačného orgánu nemusí de facto ísť o porušenie tej istej povinnosti. 
Ustanovenie posilňuje pozíciu samoregulačného orgánu v správnom konaní v súlade s požiadavkou Smernice uvažovať o iných možnostiach regulačného prístupu – ako je koregulácia alebo samoregulácia (ods. 36 preambuly Smernice). 

Takáto úprava zároveň neoslabuje nástroje regulácie, ktoré presadzuje MK SR. Navyše môže mať pozitívne dôsledky na výdavky verejných financií, keďže rozkladá potenciálne náklady na samotné konanie vzhľadom na fakt, že uloženiu sankcie samoregulačným orgánom predchádza dokazovanie. 
 	O 	N 	Návrh na ustanovenie trojročnej lehoty v zmysle uplatnenej pripomienky nemá oporu v smernici o audiovizuálnych mediálnych službách a nesleduje účel návrhu zákona. 
Povinnosť rady prihliadať pri určovaní pokuty aj na sankciu, ktorú už prípadne uložil samoregulačný orgán, vyplýva aj z predloženého návrhu zákona. 
Taktiež nie je nevyhnutné ustanoviť právo samoregulačných orgánov vyjadrovať sa k záverom rady pred jej rozhodnutím, keďže účastník správneho konania môže splnomocniť samoregulačný orgán na jeho zastupovanie v konaní. 
 	
CIF 	§ 3 písm. t) 
vypustiť bod 7 návrhu 

Legislatívno-technická zmena súvisiaca s pripomienkou k bodu 5. návrhu zákona. 

 	O 	N 	Vzhľadom na neakceptovanie pripomienky k bodu 5. návrhu zákona sa bod 7 ponecháva. 	
CIF 	§ 39 odsek 1 
§ 39 odsek 1 znie: 
„(1) Osoba, ktorej hlavnou činnosťou je výroba, predaj alebo nájom tovarov alebo poskytovanie služieb, ktorých reklama sa obmedzuje podľa § 33 ods. 1 a § 32 ods. 7, nesmie byť sponzorom programovej služby alebo programu vysielaného počas tohto obmedzenia.“. 

Prvá veta je nadbytočná, pretože obmedzenie sponzorovania osobou, ktorá sa zaoberá výrobou alebo predajom liekov je pokryté ustanovením § 39 ods. 3 ZVR. 
Zo znenia navrhovaného MK SR v druhej vete vyplýva, že toto ustanovenie sa vzťahuje aj na program v rámci audiovizuálnej mediálnej služby, t.j. program poskytovaný. Keďže ide o obmedzenia času vysielania reklamy, je takéto obmedzenie pre audiovizuálne mediálne služby irelevantné, a preto to musí byť zrejmé aj z formulácie ustanovenia. 
 	O 	N 	Prvá veta § 39 ods. 1 návrhu zákona zakazuje sponzorovať program alebo programovú službu osobám, ktorých hlavnou činnosťou je výroba, predaj alebo nájom omamných, psychotropných, alebo iných návykových látok, zbraní a streliva, kým § 39 ods. 3 návrhu zákona obmedzuje sponzorovanie osobami, ktoré sa zaoberajú výrobou alebo predajom liekov. 	
CIF 	§ 3 písmená b) až d) 
vypustiť bod 5 návrhu 

Navrhujeme, aby definície boli uvedené v deviatej časti zákona, v ktorej bude sústredená väčšina ustanovení týkajúca sa poskytovateľov audiovizuálnej mediálnej služby (rovnaký model sa už uplatňuje v prípade sponzorovania, reklamy, európskych diel atď.). 
Definícia audiovizuálnej mediálnej služby neobsahuje jej negatívne vymedzenie vyplývajúce so Smernice. Isté výkladové pravidlá obsiahnuté v dôvodovej správe nemožno z hľadiska právnej istoty potenciálne dotknutých subjektov považovať dostatočné. 
Definícia redakčnej zodpovednosti v prípade vysielateľa by mala byť súčasťou definície „vysielateľa“ v zákone 220/2007 Z. z. o digitálnom vysielaní (pozri aj pripomienku k čl. III návrhu zákona). 
 	O 	N 	Umiestnenie predmetných definícií (a to aj vzhľadom na neakceptovanie pripomienok, ktoré požadujú úpravu poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v deviatej časti zákona) by nerešpektovalo súčasnú systematiku zákona. 
Pojmové vymedzenie audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v návrhu zákona v plnej miere korešponduje s definíciou audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v smernici. Negatívne vymedzenie audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie nie je súčasťou normatívnej časti smernice, ale je súčasťou recitálov, pričom slúži na vysvetlenie a odôvodnenie definície uvedenej v normatívnej časti. Obdobný prístup je uplatnený v predloženom materiáli - legálna definícia je uvedená v paragrafovom znení návrhu zákona, kým osobitná časť dôvodovej správy ponúka výklad definovaného pojmu. 
Legálna definícia redakčnej zodpovednosti by mala byť obsiahnutá v zákone č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii, nakoľko tento zákon upravuje práva a povinnosti všetkých vysielateľov bez ohľadu na technologickú platformu vysielania, pričom vo vzťahu k zákonu č. 220/2007 Z. z. o digitálnom vysielaní predstavuje lex generalis . 
 	
CIF 	§ 38 ods. 1 a 2 
zmeniť znenie odseku 1 a 2 takto: 
(1) Sponzorovanie na účely tohto zákona je plnenie určené na priame alebo nepriame financovanie programu, programovej služby alebo audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie s cieľom propagovať názov alebo obchodné meno, ochrannú známku, dobrú povesť, tovary alebo aktivity osoby, ktorá také plnenie poskytla; sponzorovaním nie je plnenie právnickej osoby alebo fyzickej osoby v súvislosti s programom, ktorý vyrobila, vysielateľa v súvislosti s vlastnou programovou službou alebo programom, ktorý v rámci nej vysiela, ani poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby v súvislosti s vlastnou audiovizuálnou mediálnou službou alebo programom, ktorý v rámci nej poskytuje. 
(2) Ak je program alebo séria programov čiastočne alebo ako celok sponzorovaný, musí byť vysielateľom a poskytovateľom audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie zreteľne označený názvom, ak ide o právnickú osobu, obchodným menom alebo menom a priezviskom, ak ide o fyzickú osobu, ktorá plnenie poskytla, na začiatku, počas alebo na konci programu. Vysielateľ a poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie môže na začiatku programu a na konci programu namiesto označenia podľa prvej vety označiť sponzorovaný program alebo sériu programov logom sponzora alebo odkazom na výrobok alebo službu sponzora. 

Navrhovaná zmena § 38 ods. 1 v súlade so sledovaným cieľom Smernice precizuje definíciu sponzorovania tak, aby neobmedzila sponzorovanie programov v rámci audiovizuálneho sektora. Najmä poskytovanie audiovizuálnej služby nie je (ani nemusí byť) hlavnou činnosťou jej poskytovateľa, preto je nedôvodné generálne vylúčiť sponzorovanie vysielania programov týmito osobami bez ohľadu na účel plnenia. Taktiež vylúčenie sponzorovania, ktoré poskytol vysielateľ vo vzťahu k poskytovaniu audiovizuálnej mediálnej služby, ktorú neprevádzkuje, nie je v súlade s cieľmi Smernice. 
Aj v § 38 ods. 2 je potrebné návrh zosúladiť so Smernicou. Harmonizácia v tomto prípade je dôležitá, pretože inak by bolo v prípade programov dodaných zo zahraničia potrebné dopĺňať, resp. odstraňovať sponzorské odkazy. 

 	O 	N 	Návrh zákona nezakazuje vzájomné poskytovanie plnení určených na priame alebo nepriame financovanie programu, programovej služby alebo audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie programov medzi vysielateľmi a poskytovateľmi audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie, ktoré sa poskytujú s cieľom propagovať názov alebo obchodné meno, ochrannú známku, dobrú povesť, tovary alebo aktivity osoby, ktorá také plnenie poskytla, iba takéto plnenia nezahŕňa do pojmu "sponzorovanie". 
Navrhovaný § 38 ods. 2 je v súlade so smernicou o audiovizuálnych mediálnych službách, ktorá ponecháva na výber či sponzor bude označený na začiatku, počas a/alebo na konci programu, zatiaľ čo predložený návrh zákona (rovnako ako súčasná právna úprava) ukladá povinnosť označiť sponzora na začiatku aj na konci programu. Návrh zákona však nebráni označeniu sponzora aj počas programu. 	
CIF 	§ 18b ods. 1 
vypustiť bod 38 návrhu 

Úpravu tejto povinnosti poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby navrhujeme upraviť v deviatej časti ZVR. 
Informovanie o multimodálnej dostupnosti rieši § 41b ods. 2 písm. b). 
 	Z 	N 	Vzhľadom na neakceptovanie pripomienok požadujúcich komplexnú úpravu podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v deviatej časti zákona je táto pripomienka neopodstatnená. 	
CIF 	§ 18b ods. 3 
vypustiť bod 39 návrhu 

Úpravu tejto povinnosti poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby navrhujeme upraviť v deviatej časti ZVR. 
Informovanie o multimodálnej dostupnosti rieši § 41b ods. 2 písm. b). 
 	Z 	N 	Vzhľadom na neakceptovanie pripomienok požadujúcich komplexnú úpravu podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v deviatej časti zákona je táto pripomienka neopodstatnená. 	
CIF 	nadpis § 18b  
vypustiť bod 37 návrhu 

Úpravu tejto povinnosti poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby navrhujeme upraviť v deviatej časti ZVR. 
Informovanie o multimodálnej dostupnosti rieši § 41b ods. 2 písm. b). 
 	Z 	N 	Vzhľadom na neakceptovanie pripomienok požadujúcich komplexnú úpravu podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v deviatej časti zákona je táto pripomienka neopodstatnená. 	
CIF 	§ 19 ods. 1 
V § 19 ods. 1 vypustiť slovné spojenie "audiovizuálna mediálna služba na požiadanie". 

Vzhľadom na to, že ZVR upravuje a vždy upravoval povinnosti vysielateľov nad rámec platných európskych smerníc, nemožno tieto povinnosti automaticky a bez náležitého zdôvodnenia vztiahnuť aj na audiovizuálne mediálne služby. 
Ustanovenie čl. 3b Smernice požaduje od členských štátov „primeranými prostriedkami zabezpečiť, aby audiovizuálne mediálne služby ... neobsahovali žiadne podnecovanie nenávisti na základe rasy, pohlavia, náboženstva alebo národnosti“. 
 	Z 	N 	Navrhovaná úprava povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie súvisiacich s ochranou ľudskej dôstojnosti a ľudskosti je identická ako v súčasnosti pri vysielaní. Tento prístup umožní využitie doterajšej rozhodovacej činnosti Rady pre vysielanie a retransmisiu pri výklade príslušných ustanovení, čím môže prispieť k posilneniu právnej istoty poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie . 
Aj vzhľadom na uvedené možno konštatovať, že zaradenie predmetného ustanovenia do deviatej časti zákona by bolo nesystematické. 	
CIF 	nadpis deviatej časti, § 40, 41a a 41b 
 
Deviata časť vrátane nadpisu znie: 

„DEVIATA ČASŤ 
„PROGRAMOVÁ SLUŽBA URČENÁ VÝHRADNE NA VLASTNÚ PROPAGÁCIU, PROGRAMOVÁ SLUŽBA URČENÁ VÝHRADNE NA REKLAMU A TELENÁKUP, AUDIOVUZUÁLNA MEDIÁLNA SLUŽBA NA POŽIADANIE “. 

§ 40 
Programová služba určená výhradne na vlastnú propagáciu 

Na vysielanie programovej služby určenej výhradne na vlastnú propagáciu sa nevzťahujú ustanovenia šiestej a siedmej časti; ostatné ustanovenia tohto zákona sa použijú primerane. Iné formy reklamy než vlastná propagácia sú v rámci tejto programovej služby prípustné len v rámci časového rozsahu pre reklamu ustanoveného v § 36 ods. 2. 

§ 41 
Programová služba určená výhradne na reklamu a telenákup 

Na vysielanie programovej služby určenej výhradne na vlastnú propagáciu sa nevzťahujú ustanovenia šiestej a siedmej časti a ustanovenie § 36 ods. 2; ostatné ustanovenia tohto zákona sa použijú primerane. 

Osobitné ustanovenia o poskytovaní audiovizuálnej mediálnej službe na požiadanie 

§ 41a 
Audiovizuálna mediálna služba na požiadanie 

(1) Audiovizuálna mediálna služba na požiadanie na účely tohto zákona je služba poskytovaná verejnosti jej poskytovateľom v rámci podnikania alebo hlavnej činnosti obyčajne za odplatu prostredníctvom elektronickej komunikačnej siete s cieľom informovať, zabávať alebo vzdelávať širokú verejnosť, ak je poskytovaná spôsobom, ktorý umožňuje koncovému užívateľovi na jeho osobitnú žiadosť sledovať programy z ponuky tejto služby zostavenej poskytovateľom audiovizuálnej služby na požiadanie a v čase, ktorý si koncový užívateľ sám zvolil; audiovizuálnou mediálnou službou na požiadanie nie je 
a) elektronická korešpondencia odosielaná určenému počtu adresátov, a to ani vtedy, keď obsahuje program, 
b) internetová stránka fyzickej osoby alebo právnickej osoby slúžiaca na prezentačné alebo propagačné účely tejto osoby, a to ani vtedy, keď obsahuje program, 
c) služba, od ktorej poskytovania priamo závisí poskytovanie audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, najmä služba podmieneného prístupu, poskytovanie internetového priestoru, prenájom hardvéru, zdieľanie internetovej domény alebo distribúcia signálu, 
d) služba, ktorou sa verejnosti poskytujú zvukovo-obrazové komunikáty na požiadanie, ak tieto komunikáty nie sú programami alebo ich poskytovanie nie je hlavným účelom tejto služby, 
e) služba, ktorou sa širokej verejnosti poskytujú zvukovo-obrazové záznamy rozhlasového vysielania na požiadanie, 
f) agentúrny servis tlačových agentúr vrátane jeho zvukovo-obrazovej verzie, 
g) hazardné hry podľa osobitného predpisu35b) vrátane lotériových hier a stávkových hier, a to bez ohľadu na ich formu, 
h) vyhľadávací internetový systém, a to ani vtedy, ak jeho hlavným účelom je vyhľadávanie programov, 
i) služba sprístupňujúca verejnosti multimediálne diela vrátane internetových portálov poskytujúcich on-line prístup k počítačovým hrám alebo iným multimediálnym aplikáciám, a to aj vtedy, ak je multimediálne dielo zároveň audiovizuálnym dielom alebo obsahuje audiovizuálne dielo, 
j) služba, ktorou sa poskytuje prístup iba k zvukovej alebo textovej zložke programu, 
k) služba pozostávajúca z verejného šírenia alebo poskytovania na požiadanie zvukovo-obrazových komunikátov generovaných užívateľmi (user generated) v rámci záujmových spoločenstiev na účely ich zdieľania, spoločného používania alebo výmeny. 

(2) Poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie na účely tohto zákona je fyzická osoba alebo právnická osoba, ktorá určuje spôsob, akým je audiovizuálna mediálna služba na požiadanie organizovaná a nesie redakčnú zodpovednosť za výber programov tvoriacich ponuku tejto služby; redakčnou zodpovednosťou sa rozumie vykonávanie účinnej kontroly nad výberom programov, ako aj ich usporiadaním v rámci ponuky audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie a nezahŕňa právnu zodpovednosť. 

§ 41b 
Povinnosti poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie 

(1) Poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie je povinný zabezpečiť, aby 
a) ním poskytovaná audiovizuálna mediálna služba na požiadanie neobsahovala podnecovanie k nenávisti na základe rasy, pohlavia, náboženstva alebo národnosti, 
b) ním poskytovaná audiovizuálna mediálna služba na požiadanie, ak môže vážne narušiť fyzický, psychický alebo morálny vývin maloletých, bola sprístupnená iba takým spôsobom, ktorým zabezpečí, aby maloletí nemohli takúto audiovizuálnu mediálnu službu na požiadanie za bežných okolností počuť ani sledovať, 
c) kinematografické diela poskytoval len v čase dohodnutom s nositeľmi práv k týmto dielam. 

(2) Poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie je ďalej povinný poskytnúť 
a) verejnosti ľahký, priamy a stály prístup k informáciám v rozsahu 
1. názov, obchodné meno alebo meno a priezvisko poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, 
2. adresa sídla, miesta podnikania alebo bydliska poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, 
3. telefónne číslo, adresa elektronickej pošty alebo internetovej stránky, 
b) koncovému užívateľovi vhodným spôsobom informáciu o tom, či je program poskytovaný spolu s dabingom alebo titulkovaním, najmä ak je tlmočený do posunkovej reči nepočujúcich alebo s hlasovým komentovaním pre nevidiacich, 
c) rade na požiadanie zoznam údajov o európskych dielach, ktoré sú súčasťou ním poskytovanej audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, obsahujúci údaje o programoch, ktoré sú európskymi dielami, údaje o podiele európskych diel v ponuke audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie a údaje o iných opatreniach na podporu európskych diel. 

(3) Na poskytovanie audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie sa nevzťahujú ustanovenia tretej časti okrem § 15, ustanovenia štvrtej, piatej, siedmej, desiatej, jedenástej a dvanástej časti a ustanovenia § 32 až 37a; ostatné ustanovenia tohto zákona sa použijú primerane. 

Poznámka pod čiarou k odkazu 35b znie: 
„35b) § 3 zákona č. 171/2005 Z. z. o hazardných hrách a o zmene a doplnení niektorých zákonov.“. 

Navrhujeme, aby úprava podmienok poskytovania audiovizuálnej mediálnej služby bola súčasťou deviatej časti zákona. 
V § 41a 41b je priamo alebo odkazovacou normou uvedená tá časť právnej úpravy, ktorá sa má dotknúť poskytovania audiovizuálnych mediálnej služieb. 

 	Z 	N 	Komplexná úprava podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie výlučne v deviatej časti zákona nepredstavuje optimálny legislatívny prístup k regulácii služieb, ktoré majú spoločné charakteristiky s televíznym vysielaním. Tento prístup nerešpektuje súčasnú systematiku zákona a navyše nelogicky upravuje audiovizuálne mediálne služby na požiadanie spoločne s programovou službou určenou výlučne na vlastnú propagáciu a s programovou službou určenou výlučne na telenákup. 

Pojmové vymedzenie audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v návrhu zákona v plnej miere korešponduje s definíciou audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v smernici. Negatívna definícia audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie uvedená v pripomienke je neodôvodnená, keďže služby uvedené v predmetnom výpočte buď nezodpovedajú navrhovanej pozitívnej definíciI (pozri napr. písmená a) až c), h), j) atď.), alebo nie je dôvod na to, aby sa za audiovizuálne mediálne služby v prípade splnenia pozitívnej definície nepovažovali ( písm. f) predmetného výpočtu) a obsahuje množstvo pojmov, ktoré nie sú legálne definované a ich výklad by v praxi mohol byť problematický (napr. „poskytovanie internetového priestoru“,„vyhľadávací internetový systém“ a pod.). 

Úprava základných povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie kopíruje text čl. 3b smernice o audiovizuálnych mediálnych službách, ktorý je však sformulovaný príliš vágne na to, aby sa bezo zmeny stal súčasťou zákona. 
Úprava povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie súvisiacich s ochranou ľudskej dôstojnosti a ľudskosti je v zmysle návrhu zákona identická ako v súčasnosti pri vysielaní. Tento prístup umožní využitie doterajšej rozhodovacej činnosti Rady pre vysielanie a retransmisiu pri výklade príslušných ustanovení, čím môže prispieť k posilneniu právnej istoty poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie . 
 	
CIF 	Nadpis štvrtej časti 
vypustiť bod 36 návrhu 

Navrhujeme, aby úprava všetkých podmienok poskytovania audiovizuálnej mediálnej služby bola súčasťou deviatej časti zákona. 
Vzhľadom na to, že ZVR upravuje a vždy upravoval povinnosti vysielateľov nad rámec platných európskych smerníc, nemožno tieto povinnosti automaticky a bez náležitého zdôvodnenia vztiahnuť aj na audiovizuálne mediálne služby. 
 	Z 	N 	Komplexná úprava podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie výlučne v deviatej časti zákona nepredstavuje optimálny legislatívny prístup k regulácii služieb, ktoré majú spoločné charakteristiky s televíznym vysielaním. Tento prístup nerešpektuje súčasnú systematiku zákona a navyše nelogicky upravuje audiovizuálne mediálne služby na požiadanie spoločne s programovou službou určenou výlučne na vlastnú propagáciu a s programovou službou určenou výlučne na telenákup. 
Úpravu povinností audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v štvrtej časti zákona považujeme za odôvodnenú (pozri odôvodnenie vyhodnotenia súvisiacich pripomienok). 
 	
CIF 	§ 20 ods. 4 
vypustiť bod 42 návrhu 

Vzhľadom na to, že ZVR upravuje a vždy upravoval povinnosti vysielateľov nad rámec platných európskych smerníc, nemožno tieto povinnosti automaticky a bez náležitého zdôvodnenia vztiahnuť aj na audiovizuálne mediálne služby. 	Z 	N 	Dôvodom uloženia tejto povinnosti je potreba zabezpečiť náležitú ochranu maloletých aj v audiovizuálnych mediálnych službách na požiadanie, nakoľko veľkú časť užívateľov týchto služieb tvoria maloletí. 	
CIF 	§ 63a 
vypustiť bod 92 návrhu 

Oznamovacia povinnosť poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby nie je upravená Smernicou a navyše Smernica o elektronickom obchode (2000/31/ES) vo svojom čl. 4 takéto opatrenia zakazuje: „Členské štáty zabezpečia, aby začatie a vykonávanie činnosti 
poskytovateľa služby informačnej spoločnosti nepodliehali predchádzajúcemu 
oprávneniu ani žiadnej inej požiadavke, ktorá má rovnaký účinok.“ 
Oznamovacia povinnosť tak, ako je upravená v návrhu zákona môže mať obdobný účinok ako udelenie predchádzajúceho oprávnenia (sankcia za nesplnenie oznamovacej povinnosti, povinnosť splniť oznamovaciu povinnosť najneskôr v deň začatia poskytovania služby) a byť tak v rozpore so Smernicou o elektronickom obchode. 
 	Z 	N 	Oznamovacia povinnosť nepredpokladá administratívnu autorizáciu, na jej splnenie sa nevyžaduje žiaden administratívny súhlas, ani uplynutie lehoty – jej splnenie nastane oznámením požadovaných údajov Rade pre vysielanie a retransmisiu, pričom táto povinnosť sa nemusí nevyhnutne vykonať pred samotným začatím poskytovania predmetnej služby. Oznamovacia povinnosť preto čl. 4 smernice o elektronickom obchode neodporuje. 	
CIF 	§ 6a ods. 1 písm. n) 
vypustiť bod 25 návrhu 

Toto ustanovenie rieši obsah výročnej správy RVR - vypustenie súvisí s vypustením oznamovacej povinnosti (bod 92) 	Z 	N 	Pripomienka sa neakceptuje, keďže oznamovacia povinnosť sa v návrhu zákona ponecháva.  	
CIF 	§ 5 ods. 3 písm. b) 
vypustiť bod 19 návrhu 

Vypustenie súvisí s vypustením oznamovacej povinnosti – ide o povinnosť Rady pre vysielanie a retransmisiu zverejňovať prostredníctvom svojej internetovej stránky, periodickej tlače a tlačovej agentúry prehľad poskytovateľov audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie a vysielateľov prostredníctvom internetu. 	Z 	N 	Pripomienka sa neakceptuje, keďže oznamovacia povinnosť sa v návrhu zákona ponecháva.  	
CIF 	§ 20 ods. 2 
vypustiť bod 41 návrhu 

Smernica obsahuje osobitnú úpravu ochrany maloletých v televíznom vysielaní (čl. 22 a nasl.) a osobitnú úpravu pre audiovizuálne mediálne služby (čl. 3h Smernice). 
Navrhujeme, aby úprava podmienok poskytovania audiovizuálnej mediálnej služby v súvislosti s ochranou maloletých bola súčasťou deviatej časti zákona (§ 41b ods. 1 písm. b) a zohľadnila znenie Smernice. 
 	Z 	N 	Navrhovaná úprava povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie súvisiacich s ochranou maloletích je v súlade so smernicou o audiovizuálnych mediálnych službách a zároveň je formulovaná obdobne ako v súčasnosti pri vysielaní. Tento prístup umožní využitie doterajšej rozhodovacej činnosti Rady pre vysielanie a retransmisiu pri výklade navrhovaného § 20 ods. 2, čím môže prispieť k posilneniu právnej istoty poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie . 
Aj vzhľadom na uvedené možno konštatovať, že zaradenie predmetného ustanovenia do deviatej časti zákona by bolo nesystematické. 	
CIF 	§ 67 ods. 13  
Vypustiť bod 117 návrhu a nahradiť týmto znením: 
„(13) Rada uloží poskytovateľovi audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie pokutu od 35 eur do 16 000 eur, ak porušil 
a) niektorú z povinností podľa § 41b, 
b) podmienky sponzorovania, umiestňovania produktov alebo iné podmienky mediálnej komerčnej komunikácie.“. 

Doterajšie odseky 10 a 11 sa označujú ako odseky 14 a 15. 

Zároveň je potrebné upraviť úvodnú vetu tohto bodu. 

Zjednodušenie úpravy jednotlivých povinností poskytovateľov audiovizuálnej mediálnej služby umožnili aj zjednodušenie sankčného ustanovenia. 	Z 	N 	Vzhľadom na neakceptovanie pripomienok požadujúcich diferencovanejšiu úpravu povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie a vysielateľov sa pripomienka neakceptuje. 	
CIF 	§ 5 ods. 1 písmeno j) 
vypustiť bod 12 návrhu 

Návrh súvisí s vypustením oznamovacej povinnosti navrhovanej MK SR v bode 92 návrhu zákona. 
Oznamovacia povinnosť poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby nie je upravená Smernicou a navyše Smernica o elektronickom obchode (2000/31/ES) vo svojom čl. 4 takéto opatrenia zakazuje: „Členské štáty zabezpečia, aby začatie a vykonávanie činnosti 
poskytovateľa služby informačnej spoločnosti nepodliehali predchádzajúcemu 
oprávneniu ani žiadnej inej požiadavke, ktorá má rovnaký účinok.“ 
Oznamovacia povinnosť tak, ako je upravená v návrhu zákona je požiadavkou, ktorá má obdobný účinok ako udelenie predchádzajúceho oprávnenia (sankcia za nesplnenie oznamovacej povinnosti, povinnosť splniť oznamovaciu povinnosť najneskôr v deň začatia poskytovania služby). 

 	Z 	N 	Oznamovacia povinnosť nepredpokladá administratívnu autorizáciu, na jej splnenie sa nevyžaduje žiaden administratívny súhlas, ani uplynutie lehoty – jej splnenie nastane oznámením požadovaných údajov Rade pre vysielanie a retransmisiu, pričom táto povinnosť sa nemusí nevyhnutne vykonať pred samotným začatím poskytovania predmetnej služby. Oznamovacia povinnosť preto čl. 4 smernice o elektronickom obchode neodporuje. 
Pripomienka sa neakceptuje, keďže oznamovacia povinnosť sa v návrhu zákona ponecháva.  	
CIF 	§ 66a a 66b 
Za § 66 sa vkladá § 66a a 66b, ktorý znie: 
„§ 66a 
Pozastavenie vysielania programu vysielaného prostredníctvom internetu alebo jeho časti 

Ak vysielateľ prostredníctvom internetu odvysielaním programu závažným spôsobom porušil povinnosti podľa § 16 ods. 2 písm. c), § 19 a § 20 ods. 1 a 3, rada pozastaví vysielanie tohto programu alebo jeho časti, a to najviac na 30 dní. 

Z návrhu vypustiť § 66b. 

Uvedené opatrenie je nad rámec Smernice. Zavedenie takéhoto opatrenia nie je vhodné vzhľadom na charakter audiovizuálnych mediálnych služieb 
- po technickej stránke sledovaný účel je možné dosiahnuť aj iným spôsobom – zablokovaním istého obsahu 
- vzhľadom na cezhraničný charakter služieb sa audiovizuálne mediálne služby pod takouto právomocou RVR stanú nekonkurencieschopné 
Navyše takéto opatrenie vykazuje známky neoprávneného zásahu do slobody prejavu (resp. cenzúra), keďže má charakter zásahu štátneho orgánu do obsahu služby, a to trvalo, preventívne a bez toho, aby o tom rozhodol súd. 
 	Z 	N 	Povinnosť poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie pozastaviť poskytovanie programu alebo jeho časti na základe rozhodnutia Rady pre vysielanie a retransmisiu sa bude v praxi realizovať iba v prípadoch závažného porušenia povinností, ktorých účelom je ochrana ľudskej dôstojnosti, ľudskosti a maloletých (napr. v prípade programu, ktorý by podnecoval rasovú nenávisť, zobrazoval detskú pornografiu a pod.). Tento inštitút predstavuje prostriedok ochrany najdôležitejších hodnôt chránených zákonom, pričom ak by rozhodnutie rady muselo byť časovo obmedzené, mohol by byť ohrozený samotný účel tohto rozhodnutia (napr. v prípade poskytovania programu zobrazujúceho detskú pornografiu takéto časové obmedzenie nemá opodstatnenie). Aj toto rozhodnutie možno napdanúť na súde v rámci tzv. správneho súdnictva. 	
CIF 	§ 16 ods. 1 a 2 
Z ustanovení 16 ods. 1 a ods. 2 vypustiť slovné spojenia "poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie" a "audiovizuálna mediálna služba na požiadanie". 

Navrhujeme, aby poskytovanie audiovizuálnej mediálnej služby bolo upravené v deviatej časti ZVR. 
Odsek 2 v bodoch a) a c) upravuje také povinnosti, o ktorých sa Smernica vôbec nezmieňuje. 
 	Z 	N 	Úpravu povinností uvedených v § 16 ods. 2 písm. a) a c) považujeme za odôvodnenú. 
Povinnosť poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie pozastaviť poskytovanie programu alebo jeho časti na základe rozhodnutia Rady pre vysielanie a retransmisiu sa bude v praxi realizovať iba v prípadoch závažného porušenia povinností, ktorých účelom je ochrana ľudskej dôstojnosti, ľudskosti a maloletých (napr. v prípade programu, ktorý by podnecoval rasovú nenávisť, zobrazoval detskú pornografiu a pod.). Tento inštitút predstavuje prostriedok ochrany najdôležitejších hodnôt chránených zákonom. 
Povinnosť zabezpečiť súlad programov a ich zložiek poskytovaných v rámci volebnej kampane s tzv. volebnými zákonmi vyplýva aj v súčasnosti z týchto zákonov (keďže aj audiovizuálne mediálne služby na požiadanie majú povahu hromadných informačných prostriedkov), avšak bez toho, aby bol stanovený orgán dohľadu nad uvedenou povinnosťou. Návrh zákona tento dohľad zveruje Rade pre vysielanie a retransmisiu, ktorá v prípade porušenia povinností vyplývajúcich z volebných zákonov môže takéto protiprávne správanie sancionizovať. 
Nakoľko pripomienky požadajúce úpravu ostatných podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v deviatej časti zákona sa neakceptujú, úprava vyššie uvedených poviností v deviatej časti zákona by nemala opodstatnenie. 	
CIF 	Čl. II, § 2 ods. 17 
Vypustiť bod 1 čl. II návrhu a nahradiť týmto textom: 
V § 2 ods. 17 sa slová za bodkočiarkou nahrádzajú slovami: „distributérom audiovizuálneho diela nie je osoba, ktorá verejne šíri audiovizuálne dielo priamo konečnému spotrebiteľovi, najmä poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie10a) alebo maloobchodný predajca.“. 

Poznámka pod čiarou k odkazu 10a znie: 
„10a) § 41a zákona č. 308/2000 Z. z. v znení zákona č. ...../2009 Z. z.“. 

Ustanovenie sa precizuje s ohľadom na existujúcu terminológiu, keďže „rozširovanie“ sa týka iba hmotných rozmnoženín, a nie elektronických rozmnoženín. 	Z 	ČA 	Pojem "rozširuje" sa v zmysle uplatnenej pripomienky nahrádza pojmom "šíri". V ostatnej časti sa znenie predmetného ustanovenia ponecháva bezo zmeny. 	
CIF 	§ 3 písm. f) 
V § 3 písmeno f) znie: 
„f) program je v rámci 
1. programovej služby zvukový, obrazový alebo zvukovo-obrazový komunikát tvoriaci svojim obsahom, formou a funkciou uzatvorený celok, 
2. audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie súbor po sebe nasledujúcich obrazov sprevádzaných súvisiacim zvukom zaradený do ponuky audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, ktorej forma a obsah sú porovnateľné s programovou službou,“. 

Smernica definuje „program“ ako súbor pohybujúcich sa obrazov so zvukom alebo bez zvuku predstavujúci samostatnú zložku v rámci štruktúry alebo katalógu....“ 
Definícia navrhovaná MK SR nie je v súlade so Smernicou a rozširuje definíciu programu v audiovizuálnej mediálnej službe aj na statické obrazové a zvukovo-obrazové komunikáty (zvukové záznamy sú vyňaté v definícii „audiovizuálna mediálna služba“). Vzhľadom na vecnú pôsobnosť ZVR a Smernice nemožno upraviť túto definíciu rovnako pre všetky služby. 

 	Z 	ČA 	Definícia programu upresnená nasledovným spôsobom: "Program je zvukový komunikát alebo zvukovo-obrazový a obrazový komunikát, ktorý je zložený z pohybujúcich sa obrazov so zvukom alebo bez zvuku, tvoriaci svojim obsahom, formou a funkciou uzavretý celok v rámci programovej služby vysielateľa alebo v rámci katalógu zostaveného poskytovateľom audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie." 
Požiadavka definovať program rozdielne pre oblasť vysielania a oblasť poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie je neopodstatneá. Potreba definovať pojem program rozdielne pre každú z uvedených oblastí nevyplýva ani zo smernice o audiovizuálnych mediálnych službách.  	
MS SR 	k poznámkam pod čiarou 
V texte návrhu zákona navrhujeme uviesť poznámky pod čiarou v súlade s Legislatívnymi pravidlami vlády. 	O 	A 	Materiál upravený v zmysle pripomienky. 	
MS SR 	k sumám uvedeným v Sk 
V § 67 ods. 2 návrhu zákona navrhujeme zameniť sumy uvedené v Sk na sumy uvedené v eurách. 	O 	N 	Uvedené sumy sú menené na eurá návrhom zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 270/1995 Z. z. o štátnom jazyku Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov. 	
MS SR 	doplneniu predkladacej časti, a dôvodovej spravy 
Návrh zákona odporúčame doplniť predkladacou správou a dôvodovou správou (všeobecná časť, osobitná časť). 	O 	N 	Materiál obsahuje predkladaciu ako aj dôvodovú správu. 	
MDPT SR 	 
V Čl. II bode 1 v poznámke pod čiarou k odkazu 10a odporúčam na konci vety doplniť slová „v znení zákona č. 220/2007 Z. z.“. 	O 	N 	Predmetná citácia je v súlade s Legislatívnymi pravidlami vlády Slovenskej republiky. 	
MDPT SR 	 
V § 16 ods. 3 sa na konci pripája písmeno n), ktoré znie: 
„n) začať vysielať do 360 dní po nadobudnutí právoplatnosti rozhodnutia na všetkých pridelených frekvenciách s efektívnym využitím technických parametrov frekvenčného listu.“. 
Túto pripomienku považuje ministerstvo za zásadnú. 
Odôvodnenie: 
V prípade, že je vysielateľom udelená nová licencia resp. licencia im je rozšírená o nové frekvencie, získajú tým určitý počet („n“) frekvencií. Aby bol jednoznačne dodržaný zákon, do 360 dní by mali spustiť vysielanie na všetkých „n“ frekvenciách. 
Navrhované znenie taktiež jednoznačne stanovuje, aby boli efektívne využívané technické parametre stanovené vo frekvenčnom liste. 
 	Z 	N 	Uplatnená pripomienka presahuje rámec smernice o audiovizuálnych mediálnych službách, ktorá sa do právneho poriadku Slovenskej republiky transponuje predloženým návrhom zákona. 
Nakoľko pripomienkujúci subjekt oznámil, že netrvá na uplatnenej pripomienke, rozporové konanie sa neuskutočnilo. 	
MDPT SR 	 
V § 54 ods. 2 sa vypúšťa písmeno a). 
Doterajšie písmená b), c), d) a f) sa označujú ako písmená a), b), c) a d). 
V § 68 ods. 6 sa za písmenom b) vkladajú nové písmená c) až f), ktoré znejú: 
„c) vysielateľ nevyužíva frekvenciu na účely, na ktoré mu bola pridelená, alebo 
d) vysielateľ vlastným zavinením efektívne nevyužíva povolené parametre frekvencie alebo 
e) vysielateľ vlastným zavinením počas kalendárneho roka po začatí vysielania nevysielal viac ako 30 dní; čas, po ktorý vysielaniu bránili odôvodnené technické prekážky, sa nezapočítava alebo 
f) vysielateľ nevyužíva frekvenciu viac ako 360 dní odo dňa nadobudnutia právoplatnosti rozhodnutia o udelení licencie alebo rozhodnutia o pridelení frekvencie,“. 
Doterajšie písmeno c) sa označuje ako písmeno g). 
V § 68 sa vypúšťa odsek 7. 
Doterajší odsek 8 sa označuje ako odsek 7. 
Odôvodnenie: 
Nepovažujem za odôvodnené odňatie licencie, ak vysielateľ prestal vysielať na jednej z viacerých pridelených frekvencií. 
Musí byť jednoznačne definované, že Rada pre vysielanie a retransmisiu frekvenciu odníme a nie, že môže ju odňať. 
Doplnenie slova „efektívne“ v písmene d) ukladá držiteľovi frekvencie efektívne využívať parametre frekvencie. 
Nové písmeno e), modifikovaný text vypusteného písmena a) z § 54 ods. 2, definuje, že ak sa na príslušnej frekvencii vlastným zavinením vysielateľa nevysiela viac ako 30 dní v príslušnom roku, príslušná frekvencia bude odňatá. 
Nové písmeno f) definuje, že ak sa pridelená frekvencia od pridelenia nevyužíva viac ako 360 dní, bude príslušná frekvencia odňatá. Tento text sa súčasne dáva do súladu s § 53 písm. f). 

Všetky navrhované zásadné pripomienky súčasne odôvodňujem harmonizáciou európskej legislatívy a to konkrétne so smernicami týkajúcimi sa elektronických komunikačných sietí a služieb - smernicou EP a Rady 2002/20/ES o povolení na elektronické komunikačné siete a služby a smernicou EP a Rady 2002/21/ES o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby. 
 	Z 	N 	Uplatnená pripomienka presahuje rámec smernice o audiovizuálnych mediálnych službách, ktorá sa do právneho poriadku Slovenskej republiky transponuje predloženým návrhom zákona. 
Nakoľko pripomienkujúci subjekt oznámil, že netrvá na uplatnenej pripomienke, rozporové konanie sa neuskutočnilo. 	
MDPT SR 	 
V § 53 písm. f) sa na konci pripájajú tieto slová: „aspoň na jednej z pridelených frekvencií,“. 
Túto pripomienku považuje ministerstvo za zásadnú. 
Odôvodnenie: 
Navrhovaný text upresňuje, že licencia zanikne, len ak odo dňa nadobudnutia právoplatnosti rozhodnutia o udelení licencie vysielateľ nespustí vysielanie ani na jednej frekvencii do 360 dní. V prípade, že vysielateľ využije len niektoré frekvencie, licencia mu odobraná nebude, budú mu odobrané len nevyužívané frekvencie. 
 	Z 	N 	Uplatnená pripomienka presahuje rámec smernice o audiovizuálnych mediálnych službách, ktorá sa do právneho poriadku Slovenskej republiky transponuje predloženým návrhom zákona. 
Nakoľko pripomienkujúci subjekt oznámil, že netrvá na uplatnenej pripomienke, rozporové konanie sa neuskutočnilo. 	
Verejnosť 	Čl. I bod 6 
Navrhujeme zmeniť znenie nasledovne: 
„f) program je v rámci 
1.programovej služby zvukový, obrazový alebo zvukovo-obrazový komunikát tvoriaci svojim obsahom, formou a funkciou uzatvorený celok, 
2.audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie súbor po sebe nasledujúcich obrazov sprevádzaných súvisiacim zvukom zaradený do ponuky audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, ktorej forma a obsah sú porovnateľné s programovou službou,“. 

Smernica definuje „program“ ako súbor pohybujúcich sa obrazov so zvukom alebo bez zvuku predstavujúci samostatnú zložku v rámci štruktúry alebo katalógu....“ 
Definícia navrhovaná MK SR nie je v súlade so Smernicou a rozširuje definíciu programu v audiovizuálnej mediálnej službe aj na statické obrazové a zvukovo-obrazové komunikáty (zvukové záznamy sú vyňaté v definícii „audiovizuálna mediálna služba“). Vzhľadom na vecnú pôsobnosť ZVR a Smernice nemožno upraviť túto definíciu rovnako pre všetky služby. 
 	O 	ČA 	Definícia programu upresnená nasledovným spôsobom: "Program je zvukový komunikát alebo zvukovo-obrazový a obrazový komunikát, ktorý je zložený z pohybujúcich sa obrazov so zvukom alebo bez zvuku, tvoriaci svojim obsahom, formou a funkciou uzavretý celok v rámci programovej služby vysielateľa alebo v rámci katalógu zostaveného poskytovateľom audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie." 
Požiadavka definovať program rozdielne pre oblasť vysielania a oblasť poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie je neopodstatneá. Potreba definovať pojem program rozdielne pre každú z uvedených oblastí nevyplýva ani zo smernice o audiovizuálnych mediálnych službách.  	
Verejnosť 	Čl. I bod 6  

Navrhujeme zmeniť znenie nasledovne: 
„f) program je v rámci 
1.programovej služby zvukový, obrazový alebo zvukovo-obrazový komunikát tvoriaci svojim obsahom, formou a funkciou uzatvorený celok, 
2.audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie súbor po sebe nasledujúcich obrazov sprevádzaných súvisiacim zvukom zaradený do ponuky audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, ktorej forma a obsah sú porovnateľné s programovou službou,“. 

Smernica definuje „program“ ako súbor pohybujúcich sa obrazov so zvukom alebo bez zvuku predstavujúci samostatnú zložku v rámci štruktúry alebo katalógu....“ 
Definícia navrhovaná MK SR nie je v súlade so Smernicou a rozširuje definíciu programu v audiovizuálnej mediálnej službe aj na statické obrazové a zvukovo-obrazové komunikáty (zvukové záznamy sú vyňaté v definícii „audiovizuálna mediálna služba“). Vzhľadom na vecnú pôsobnosť ZVR a Smernice nemožno upraviť túto definíciu rovnako pre všetky služby. 

 	O 	ČA 	Definícia programu upresnená nasledovným spôsobom: "Program je zvukový komunikát alebo zvukovo-obrazový a obrazový komunikát, ktorý je zložený z pohybujúcich sa obrazov so zvukom alebo bez zvuku, tvoriaci svojim obsahom, formou a funkciou uzavretý celok v rámci programovej služby vysielateľa alebo v rámci katalógu zostaveného poskytovateľom audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie." 
Požiadavka definovať program rozdielne pre oblasť vysielania a oblasť poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie je neopodstatneá. Potreba definovať pojem program rozdielne pre každú z uvedených oblastí nevyplýva ani zo smernice o audiovizuálnych mediálnych službách.  	
Verejnosť 	K čl. I, bod 122 
Mediálny inštitút v súvislosti s materiálom „Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon. č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov“, ktorý Ministerstvo kultúry SR predložilo do medzirezortného pripomienkového konania ako návrh implementácie Smernice o audiovizuálnych mediálnych službách (ďalej len „Smernica“), uplatňuje nasledujúcu pripomienku: 

Citáciu Smernice navrhujeme upraviť v súlade s čl. 1 bod 1 Smernice 2007/65/ES z 11. decembra 2007. 

Odôvodnenie: Vzhľadom na legislatívnu prax je nevyhnutné uvádzať Smernicu v aktuálnom (platnom) znení. 
 	O 	N 	Smernica, ktorá sa návrhom zákona transponuje do právneho poriadku sa v transpozičnej prílohe uvádza ako samostatný bod. 	
Verejnosť 	Všeobecne k návrhu zákona 
Mediálny inštitút v súvislosti s materiálom „Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon. č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov“, ktorý Ministerstvo kultúry SR predložilo do medzirezortného pripomienkového konania ako návrh implementácie Smernice o audiovizuálnych mediálnych službách (ďalej len „Smernica“), uplatňuje túto zásadnú pripomienku: 

Základný právny rámec audiovizuálnych služieb na požiadanie v súčasnosti tvorí audiovizuálny zákon (zákon č. 343/2007 Z. z.), zákon o digitálnom vysielaní (zákon č. 220/2007 Z. z.), zákon o reklame (zákon č. 147/2001 Z. z.), zákon o elektronických komunikáciách (zákon č. 610/2003 Z. z.) a zákon o elektronickom obchode (zákon č. 22/2004 Z. z.) 

Z nepochopiteľných dôvodov sa Ministerstvo kultúry SR rozhodlo implementovať Smernicu pre audiovizuálne služby na požiadanie výlučne prostredníctvom zákona o vysielaní a retransmisii (zákon č. 308/2000 Z. z.), t. j. nie v rámci existujúceho právneho rámca a navyše nad rámec vecnej pôsobnosti zákona o vysielaní a retransmisii, hoci žiadna z audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie, tak ako ich chápe Smernica i právny poriadok SR, nie sú ani vysielaním, ani retransmisiou. 

Takúto zmenu zákona neopodstatneným rozšírením vecnej pôsobnosti zákona resp. nedôvodnou zmenou tejto pôsobnosti považuje Mediálny inštitút za rozpornú so základnými ústavnými princípmi právnej istoty a v predloženom návrhu vidí potenciálny rozpor s čl. 1 ods. 1 Ústavy SR, pokiaľ ide o záruky týkajúce sa právneho štátu. 

Skutočnosť, že ide o zásadnú zmenu pôsobnosti (už sa zámerne nehovorí „o vysielaní“), potvrdila aj Európska komisia tým, že zmenila samotný názov Smernice tak, aby zodpovedal jej vecnej pôsobnosti. Keďže právna kultúra SR neumožňuje meniť/novelizovať názov platného (zverejneného) zákona, nemožno ani rozširovať vecnú pôsobnosť (predmet) zákona o úpravu právnych vzťahov, ktoré s pôvodným predmetom zákona nesúvisia. 

Žiadame preto uviesť úpravu do súladu s legislatívnou praxou SR, napr. úpravu, ak má byť zachovaný regulačný model presunúť do zákona o digitálnom vysielaní, resp. do zákona o elektronickom obchode. V opačnom prípade žiadame z dôvodovej správy (všeobecná časť, predposledný odsek) vypustiť slová „Návrh zákona je v súlade s Ústavou SR, ústavnými zákonmi, zákonmi“. 
 	O 	N 	Návrh zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky. Tvrdenie rozporu s čl. 1 ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky len na základe rozšírenia predmetu právnej úpravy všeobecne záväzného predpisu nemá žiadnu oporu v právnej teórii ani v právnej praxi (vrátane rozhodovacej činnosti Ústavného súdu Slovenskej republiky). Rozširovanie predmetu zákona v nadväznosti na komunitárne právo, alebo medzinárodné zmluvy je bežnou súčasťou legislatívnej praxe (pozri napr.zákon, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 143/1998 Z. z. o civilnom letectve (letecký zákon) a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov a o zmene zákona č. 455/1991 Zb. o živnostenskom podnikaní (živnostenský zákon) v znení neskorších predpisov).  	
Verejnosť 	Čl. I bod 48 
Navrhujeme vypustiť. 

Úpravu tejto povinnosti poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby navrhujeme upraviť v deviatej časti ZVR. 
Sledovanie údajov o európskych dielach je riešená v § 41b ods. 2 písm. c). 
Navyše sledovanie údajov o výdavkoch na nové európske diela znamená ďalšie zaťaženie poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb a môže ich nútiť sprístupniť informácie, ktoré sa bežne považujú za predmet obchodného tajomstva. Navyše nie je zrejmé, že či sa majú brať do úvahy iba výdavky na diela poskytované v rámci audiovizuálnej mediálnej služby alebo aj výdavky na iné európske diela, ktoré poskytovateľ v rámci svojej služby neposkytol. Informácie o výdavkoch na európske diela možno uviesť aj v položke údaje o iných opatreniach podniknutých na podporu európskych diel – preto navrhujeme, aby poskytnutie tohto údaja bolo na dobrovoľnej báze. 
 	O 	N 	Povinnosť poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie poskytnúť Rade pre vysielanie a retransmisiu údaje o výdavkoch na nové európske diela sa z návrhu zákona v zmysle uplatnenej pripomienky vypúšťa. 
Vzhľadom na neakceptovanie pripomienok požadujúcich úpravu podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v deviatej časti zákona požiadavka upraviť povinnosti poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie spojené so sledovaním údajov o európskych dielach nemá opodstatnenie. 	
Verejnosť 	Čl. I bod 36 
Navrhujeme bod 36 vypustiť. 

Navrhujeme, aby úprava všetkých podmienok poskytovania audiovizuálnej mediálnej služby bola súčasťou deviatej časti zákona. 
Vzhľadom na to, že ZVR upravuje a vždy upravoval povinnosti vysielateľov nad rámec platných európskych smerníc, nemožno tieto povinnosti automaticky a bez náležitého zdôvodnenia vztiahnuť aj na audiovizuálne mediálne služby. 
 	O 	N 	Komplexná úprava podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie výlučne v deviatej časti zákona nepredstavuje optimálny legislatívny prístup k regulácii služieb, ktoré majú spoločné charakteristiky s televíznym vysielaním. Tento prístup nerešpektuje súčasnú systematiku zákona a navyše nelogicky upravuje audiovizuálne mediálne služby na požiadanie spoločne s programovou službou určenou výlučne na vlastnú propagáciu a s programovou službou určenou výlučne na telenákup. 
Úpravu povinností audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v štvrtej časti zákona považujeme za odôvodnenú (pozri odôvodnenie vyhodnotenia súvisiacich pripomienok). 
 	
Verejnosť 	Čl. I bod 7 
Navrhujeme bod 7 vypustiť. 

Legislatívno-technická zmena súvisiaca s pripomienkou k bodu 5. návrhu zákona.  	O 	N 	Vzhľadom na neakceptovanie pripomienky k bodu 5. návrhu zákona sa bod 7 ponecháva. 	
Verejnosť 	Čl. I bod 35 
Navrhujeme zmeniť znenie nasledovne: 

„§ 16 
Základné povinnosti vysielateľa 

(1) Vysielateľ je povinný zabezpečiť ľahký, priamy a stály prístup verejnosti najmä k týmto informáciám: 
a) názov, obchodné meno alebo meno a priezvisko vysielateľa, 
b) adresa sídla, miesta podnikania alebo bydliska vysielateľa, 
c) telefónne číslo, adresa elektronickej pošty alebo internetovej stránky. 

(2) Vysielateľ je povinný 
a) na základe rozhodnutia rady pozastaviť vysielanie programu alebo jeho častí, 
b) vysielať audiovizuálne diela len v čase a za podmienok dohodnutých s nositeľmi práv k týmto dielam, 
c) zabezpečiť, aby programy a ostatné zložky programovej služby vysielané a poskytované v rámci volebnej kampane boli v súlade s osobitnými predpismi.22)" 

Navrhujeme, aby poskytovanie audiovizuálnej mediálnej služby bolo upravené v deviatej časti ZVR. 
Odsek 2 v bodoch a) a c) upravuje také povinnosti, o ktorých sa Smernica vôbec nezmieňuje. 
 	O 	N 	Povinnosť poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie pozastaviť poskytovanie programu alebo jeho časti na základe rozhodnutia Rady pre vysielanie a retransmisiu sa bude v praxi realizovať iba v prípadoch závažného porušenia povinností, ktorých účelom je ochrana ľudskej dôstojnosti, ľudskosti a maloletých (napr. v prípade programu, ktorý by podnecoval rasovú nenávisť, zobrazoval detskú pornografiu a pod.). Tento inštitút predstavuje prostriedok ochrany najdôležitejších hodnôt chránených zákonom. 
Povinnosť zabezpečiť súlad programov a ich zložiek poskytovaných v rámci volebnej kampane s tzv. volebnými zákonmi vyplýva aj v súčasnosti z týchto zákonov (keďže aj audiovizuálne mediálne služby na požiadanie majú povahu hromadných informačných prostriedkov), avšak bez toho, aby bol stanovený orgán dohľadu nad uvedenou povinnosťou. Návrh zákona tento dohľad zveruje Rade pre vysielanie a retransmisiu, ktorá v prípade porušenia povinností vyplývajúcich z volebných zákonov môže takéto protiprávne správanie sancionizovať. 
Nakoľko pripomienky, požadajúce úpravu ostatných podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v deviatej časti zákona sa neakceptujú, úprava vyššie uvedených poviností v deviatej časti zákona by nemala opodstatnenie. 	
Verejnosť 	Čl. I bod 5 
Navrhujeme bod 5 vypustiť. 
Navrhujeme, aby definície boli uvedené v deviatej časti zákona, v ktorej bude sústredená väčšina ustanovení týkajúca sa poskytovateľov audiovizuálnej mediálnej služby (rovnaký model sa už uplatňuje v prípade sponzorovania, reklamy, európskych diel atď.). 
Definícia audiovizuálnej mediálnej služby neobsahuje jej negatívne vymedzenie vyplývajúce so Smernice. Isté výkladové pravidlá obsiahnuté v dôvodovej správe nemožno z hľadiska právnej istoty potenciálne dotknutých subjektov považovať dostatočné. 
Definícia redakčnej zodpovednosti v prípade vysielateľa by mala byť súčasťou definície „vysielateľa“ v zákone 220/2007 Z. z. o digitálnom vysielaní (pozri aj pripomienku k čl. III návrhu zákona). 
 	O 	N 	Umiestnenie predmetných definícií (a to aj vzhľadom na neakceptovanie pripomienok, ktoré požadujú úpravu poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v deviatej časti zákona) by nerešpektovalo súčasnú systematiku zákona. 
Pojmové vymedzenie audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v návrhu zákona v plnej miere korešponduje s definíciou audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v smernici. Negatívne vymedzenie audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie nie je súčasťou normatívnej časti smernice, ale je súčasťou recitálov, pričom slúži na vysvetlenie a odôvodnenie definície uvedenej v normatívnej časti. Obdobný prístup je uplatnený v predloženom materiáli - legálna definícia je uvedená v paragrafovom znení návrhu zákona, kým osobitná časť dôvodovej správy ponúka výklad definovaného pojmu. 
Legálna definícia redakčnej zodpovednosti by mala byť obsiahnutá v zákone č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii, nakoľko tento zákon upravuje práva a povinnosti všetkých vysielateľov bez ohľadu na technologickú platformu vysielania, pričom vo vzťahu k zákonu č. 220/2007 Z. z. o digitálnom vysielaní predstavuje lex generalis . 
 	
Verejnosť 	Čl. I bod 40 
Navrhujeme zmeniť znenie nasledovne: 
„(1) Programová služba a ich zložky nesmú 
h) spôsobom svojho spracovania a svojím obsahom zasahovať do ľudskej dôstojnosti a základných práv a slobôd iných, 
i) propagovať násilie a otvorenou alebo skrytou formou podnecovať nenávisť, znevažovať alebo hanobiť na základe pohlavia, rasy, farby pleti, jazyka, viery a náboženstva, politického či iného zmýšľania, národného alebo sociálneho pôvodu, príslušnosti k národnosti alebo k etnickej skupine, 
j) propagovať vojnu alebo opisovať kruté alebo inak neľudské konanie spôsobom, ktorý je ich nevhodným zľahčovaním, ospravedlňovaním alebo schvaľovaním, 
k) bezdôvodne zobrazovať scény reálneho násilia, kde sa nenáležitou formou zdôrazňuje skutočný priebeh umierania alebo sa zobrazujú osoby vystavované fyzickému či psychickému utrpeniu spôsobom, ktorý sa považuje za neoprávnený zásah do ľudskej dôstojnosti; platí to aj vtedy, ak dotknuté osoby s takým zobrazením súhlasili, 
l) otvorene alebo skrytou formou propagovať alkoholizmus, fajčenie, užívanie omamných látok, jedov a prekurzorov alebo zľahčovať následky užívania uvedených látok, 
m) nenáležitou formou zobrazovať maloletých, ktorí sú vystavovaní fyzickému alebo psychickému utrpeniu, 
n) zobrazovať detskú pornografiu alebo pornografiu obsahujúcu patologické sexuálne praktiky." 

Vzhľadom na to, že ZVR upravuje a vždy upravoval povinnosti vysielateľov nad rámec platných európskych smerníc, nemožno tieto povinnosti automaticky a bez náležitého zdôvodnenia vztiahnuť aj na audiovizuálne mediálne služby. 
Ustanovenie čl. 3b Smernice požaduje od členských štátov „primeranými prostriedkami zabezpečiť, aby audiovizuálne mediálne služby ... neobsahovali žiadne podnecovanie nenávisti na základe rasy, pohlavia, náboženstva alebo národnosti“. 
 	O 	N 	Úprava základných povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v čl. 3b smernice o audiovizuálnych mediálnych službách je sformulovaná príliš vágne na to, aby sa bezo zmeny stala súčasťou zákona. 
Úprava povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie súvisiacich s ochranou ľudskej dôstojnosti a ľudskosti je v zmysle návrhu zákona identická ako v súčasnosti pri vysielaní. Tento prístup umožní využitie doterajšej rozhodovacej činnosti Rady pre vysielanie a retransmisiu pri výklade príslušných ustanovení, čím môže prispieť k posilneniu právnej istoty poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie . 
 	
Verejnosť 	Čl. I bod 118 
V § 67 ods. 14 sa slová „1 až 9“ nahrádzajú slovami „1 až 13“. 
Legislatívno-technická úprava súvisiaca s bodom 117. 	O 	N 	Vzhľadom na neakceptovanie pripomienok týkajúcich sa rozsahu a formy úpravy povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie je uplatnená pripomienka bezpredmetná. 	
Verejnosť 	Čl. I bod 98  

Navrhujeme § 66b vypustiť. 

Uvedené opatrenie je nad rámec Smernice. Zavedenie takéhoto opatrenia nie je vhodné vzhľadom na charakter audiovizuálnych mediálnych služieb 
- po technickej stránke sledovaný účel je možné dosiahnuť aj iným spôsobom – zablokovaním istého obsahu 
- vzhľadom na cezhraničný charakter služieb sa audiovizuálne mediálne služby pod takouto právomocou RVR stanú nekonkurencieschopné 
Navyše takéto opatrenie vykazuje známky neoprávneného zásahu do slobody prejavu (resp. cenzúra), keďže má charakter zásahu štátneho orgánu do obsahu služby, a to trvalo, preventívne a bez toho, aby o tom rozhodol súd. 

 	O 	N 	Povinnosť poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie pozastaviť poskytovanie programu alebo jeho časti na základe rozhodnutia Rady pre vysielanie a retransmisiu sa bude v praxi realizovať iba v prípadoch závažného porušenia povinností, ktorých účelom je ochrana ľudskej dôstojnosti, ľudskosti a maloletých (napr. v prípade programu, ktorý by podnecoval rasovú nenávisť, zobrazoval detskú pornografiu a pod.). Tento inštitút predstavuje prostriedok ochrany najdôležitejších hodnôt chránených zákonom, pričom ak by rozhodnutie rady muselo byť časovo obmedzené, mohol by byť ohrozený samotný účel tohto rozhodnutia (napr. v prípade poskytovania programu zobrazujúceho detskú pornografiu takéto časové obmedzenie nemá opodstatnenie). Aj toto rozhodnutie možno napdanúť na súde v rámci tzv. správneho súdnictva. 	
Verejnosť 	Čl. I bod 41  

Bod 41 navrhujeme vypustiť. 

Smernica obsahuje osobitnú úpravu ochrany maloletých v televíznom vysielaní (čl. 22 a nasl.) a osobitnú úpravu pre audiovizuálne mediálne služby (čl. 3h Smernice). 
Navrhujeme, aby úprava podmienok poskytovania audiovizuálnej mediálnej služby v súvislosti s ochranou maloletých bola súčasťou deviatej časti zákona (§ 41b ods. 1 písm. b) a zohľadnila znenie Smernice. 

 	O 	N 	Navrhovaná úprava povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie súvisiacich s ochranou maloletích je v súlade so smernicou o audiovizuálnych mediálnych službách a zároveň je formulovaná obdobne ako v súčasnosti pri vysielaní. Tento prístup umožní využitie doterajšej rozhodovacej činnosti Rady pre vysielanie a retransmisiu pri výklade navrhovaného § 20 ods. 2, čím môže prispieť k posilneniu právnej istoty poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie . 
Aj vzhľadom na uvedené možno konštatovať, že zaradenie predmetného ustanovenia do deviatej časti zákona by bolo nesystematické. 	
Verejnosť 	ČL. II bod 2 a 3  

Navrhujeme vypustiť bod 2 čl. II návrhu a bod 3 č. II návrhu. 

Povinnosť označovať programy v audiovizuálnej mediálnej službe klasifikáciou vekovej vhodnosti je nad rámec Smernice. Predmetom označovania podľa Smernice je len programová služba. 
 	O 	N 	Dôvodom uloženia tejto povinnosti je potreba zabezpečiť náležitú ochranu maloletých aj v audiovizuálnych mediálnych službách na požiadanie, nakoľko veľkú časť užívateľov týchto služieb tvoria maloletí. 	
Verejnosť 	Čl. I bod 5  

Navrhujeme bod 5 vypustiť. 
Navrhujeme, aby definície boli uvedené v deviatej časti zákona, v ktorej bude sústredená väčšina ustanovení týkajúca sa poskytovateľov audiovizuálnej mediálnej služby (rovnaký model sa už uplatňuje v prípade sponzorovania, reklamy, európskych diel atď.). 
Definícia audiovizuálnej mediálnej služby neobsahuje jej negatívne vymedzenie vyplývajúce so Smernice. Isté výkladové pravidlá obsiahnuté v dôvodovej správe nemožno z hľadiska právnej istoty potenciálne dotknutých subjektov považovať dostatočné. 
Definícia redakčnej zodpovednosti v prípade vysielateľa by mala byť súčasťou definície „vysielateľa“ v zákone 220/2007 Z. z. o digitálnom vysielaní (pozri aj pripomienku k čl. III návrhu zákona). 
 	O 	N 	Vzhľadom na neakceptovanie pripomienok požadujúcich diferencovanejšiu úpravu povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie a vysielateľov sa pripomienka neakceptuje. 	
Verejnosť 	Čl. I bod 117  

Navrhujeme nasledovné znenie: 

„(13) Rada uloží poskytovateľovi audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie pokutu od 35 eur do 16 000 eur, ak porušil 
a) niektorú z povinností podľa § 41b, 
b) podmienky sponzorovania, umiestňovania produktov alebo iné podmienky mediálnej komerčnej komunikácie.“. 

Doterajšie odseky 10 a 11 sa označujú ako odseky 14 a 15. 

Zároveň je potrebné upraviť úvodnú vetu tohto bodu. 

Zjednodušenie úpravy jednotlivých povinností poskytovateľov audiovizuálnej mediálnej služby umožnili aj zjednodušenie sankčného ustanovenia. 
 	O 	N 	Vzhľadom na neakceptovanie pripomienok požadujúcich diferencovanejšiu úpravu povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie a vysielateľov sa pripomienka neakceptuje. 	
Verejnosť 	Čl. I bod 92  

Navrhujeme bod 92 vypustiť. 

Oznamovacia povinnosť poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby nie je upravená Smernicou a navyše Smernica o elektronickom obchode (2000/31/ES) vo svojom čl. 4 takéto opatrenia zakazuje: „Členské štáty zabezpečia, aby začatie a vykonávanie činnosti 
poskytovateľa služby informačnej spoločnosti nepodliehali predchádzajúcemu 
oprávneniu ani žiadnej inej požiadavke, ktorá má rovnaký účinok.“ 
Oznamovacia povinnosť tak, ako je upravená v návrhu zákona môže mať obdobný účinok ako udelenie predchádzajúceho oprávnenia (sankcia za nesplnenie oznamovacej povinnosti, povinnosť splniť oznamovaciu povinnosť najneskôr v deň začatia poskytovania služby) a byť tak v rozpore so Smernicou o elektronickom obchode. 

 	O 	N 	Oznamovacia povinnosť nepredpokladá administratívnu autorizáciu, na jej splnenie sa nevyžaduje žiaden administratívny súhlas, ani uplynutie lehoty – jej splnenie nastane oznámením požadovaných údajov Rade pre vysielanie a retransmisiu, pričom táto povinnosť sa nemusí nevyhnutne vykonať pred samotným začatím poskytovania predmetnej služby. Oznamovacia povinnosť preto čl. 4 smernice o elektronickom obchode neodporuje. 	
Verejnosť 	Čl. I bod 94  

Navrhujeme nasledovné znenie § 64 odsek 2: 
„(2) Sankciu podľa odseku 1 písm. d) rada uloží, ak vysielateľ, prevádzkovateľ retransmisie, poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie alebo právnická osoba alebo fyzická osoba podľa § 2 ods. 3 a 4 aj napriek písomnému upozorneniu rady, od ktorého právoplatnosti neuplynuli tri roky, opakovane porušila povinnosť, na ktorej porušenie bola upozornenáý. Rada uloží pokutu bez predchádzajúceho upozornenia, ak bola porušená povinnosť uložená v § 19. Rada môže uložiť pokutu aj bez predchádzajúceho upozornenia, ak bola porušená povinnosť uložená v § 16 ods. 2 písm. a) a c), ods. 3 písm. l), § 20 ods. 1 a 3, § 30, ako aj v prípade vysielania bez oprávnenia [§ 2 ods. 1 písm. b)] alebo prevádzkovania retransmisie bez oprávnenia [§ 2 ods.2]. Pokutu rada určí podľa závažnosti veci, spôsobu, trvania a následkov porušenia povinnosti, miery zavinenia a s prihliadnutím na rozsah a dosah vysielania, poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb a retransmisie, získané bezdôvodné obohatenie a sankciu, ktorú už prípadne uložil samoregulačný orgán pre oblasť upravenú týmto zákonom v rámci vlastného samoregulačného systému. " 

Lehotu tri roky možno považovať za lehotu, v ktorej možno hovoriť o opakovanom porušení povinnosti. Po období troch rokov je predpoklad, že vzhľadom na vývoj právnej úpravy a rozhodovacej činnosti regulačného orgánu nemusí de facto ísť o porušenie tej istej povinnosti. 
 	O 	N 	Návrh na ustanovenie trojročnej lehoty v zmysle uplatnenej pripomienky nemá oporu v smernici o audiovizuálnych mediálnych službách a nesleduje účel návrhu zákona. 
Povinnosť rady prihliadať pri určovaní pokuty aj na sankciu, ktorú už prípadne uložil samoregulačný orgán, vyplýva aj z predloženého návrhu zákona. 
 	
Verejnosť 	Čl. I bod 42  

Navrhujeme vypustiť bod 42. 

Vzhľadom na to, že ZVR upravuje a vždy upravoval povinnosti vysielateľov nad rámec platných európskych smerníc, nemožno tieto povinnosti automaticky a bez náležitého zdôvodnenia vztiahnuť aj na audiovizuálne mediálne služby. 
 	O 	N 	Dôvodom uloženia tejto povinnosti je potreba zabezpečiť náležitú ochranu maloletých aj v audiovizuálnych mediálnych službách na požiadanie, nakoľko veľkú časť užívateľov týchto služieb tvoria maloletí. 	
Verejnosť 	Čl. III bod 5 

Navrhujeme nasledovné znenie: 
(6) Vysielanie samostatného prenosu verejného podujatia alebo inej udalosti sa nepovažuje za vysielanie programovej služby. Za vysielanie rozhlasovej programovej služby sa nepovažuje ani šírenie informácií alebo iných komunikátov prostredníctvom internetu.“ 

Navrhovaná zmena ustanovenia v súlade so sledovaným cieľom Smernice precizuje definíciu programovej služby negatívnym vymedzením tak, aby nevznikli pochybnosti o tom, že príležitostné vysielanie prenosu z podujatia (napr. webcasting priebehu konferencie, prenos schôdze NR SR a pod.) netvorí programovú službu, ktorá je predmetom regulácie. Ustanovenia o lineárnych obsahových službách pritom ostávajú nedotknuté. 
 	O 	N 	Legálne definície programovej služby a vysielania programovej služby považujeme za dostatočne presné. Príležitostné vysielanie prenosu z podujatia nemôže byť považované za vysielanie programovej služby, nakoľko definícia programovej služby predpokladá niekoľko zámerne časovo usporiadaných programov, ktoré vytvárajú uzatvorený celok.  	
Verejnosť 	Čl. I bod 12  

Navrhujeme bod 12 vypustiť. 

Návrhy súvisia s vypustením oznamovacej povinnosti navrhovanej MK SR v bode 92 návrhu zákona. 
Oznamovacia povinnosť poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby nie je upravená Smernicou a navyše Smernica o elektronickom obchode (2000/31/ES) vo svojom čl. 4 takéto opatrenia zakazuje: „Členské štáty zabezpečia, aby začatie a vykonávanie činnosti poskytovateľa služby informačnej spoločnosti nepodliehali predchádzajúcemu oprávneniu ani žiadnej inej požiadavke, ktorá má rovnaký účinok.“ 
Oznamovacia povinnosť tak, ako je upravená v návrhu zákona je požiadavkou, ktorá má obdobný účinok ako udelenie predchádzajúceho oprávnenia (sankcia za nesplnenie oznamovacej povinnosti, povinnosť splniť oznamovaciu povinnosť najneskôr v deň začatia poskytovania služby). 

 	O 	N 	Oznamovacia povinnosť nepredpokladá administratívnu autorizáciu, na jej splnenie sa nevyžaduje žiaden administratívny súhlas, ani uplynutie lehoty – jej splnenie nastane oznámením požadovaných údajov Rade pre vysielanie a retransmisiu, pričom táto povinnosť sa nemusí nevyhnutne vykonať pred samotným začatím poskytovania predmetnej služby. Oznamovacia povinnosť preto čl. 4 smernice o elektronickom obchode neodporuje. 
Pripomienka sa neakceptuje, keďže oznamovacia povinnosť sa v návrhu zákona ponecháva.  	
Verejnosť 	Čl. I bod 19  

Navrhujeme bod 19 vypustiť. 

Vypustenie súvisí s predchádzajúcim bodom – ide o povinnosť Rady pre vysielanie a retransmisiu zverejňovať prostredníctvom svojej internetovej stránky, periodickej tlače a tlačovej agentúry prehľad poskytovateľov audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie a vysielateľov prostredníctvom internetu. 
 	O 	N 	Oznamovacia povinnosť nepredpokladá administratívnu autorizáciu, na jej splnenie sa nevyžaduje žiaden administratívny súhlas, ani uplynutie lehoty – jej splnenie nastane oznámením požadovaných údajov Rade pre vysielanie a retransmisiu, pričom táto povinnosť sa nemusí nevyhnutne vykonať pred samotným začatím poskytovania predmetnej služby. Oznamovacia povinnosť preto čl. 4 smernice o elektronickom obchode neodporuje. 
Pripomienka sa neakceptuje, keďže oznamovacia povinnosť sa v návrhu zákona ponecháva.  	
Verejnosť 	Čl. I bod 25  

Navrhujeme bod 25 vypustiť. 

Toto ustanovenie rieši obsah výročnej správy RVR - vypustenie súvisí s vypustením oznamovacej povinnosti (bod 92) 
 	O 	N 	Pripomienka sa neakceptuje, keďže oznamovacia povinnosť sa v návrhu zákona ponecháva.  	
Verejnosť 	Čl. I bod 35  

Navrhujeme zmeniť znenie nasledovne: 

„§ 16 
Základné povinnosti vysielateľa 

(1) Vysielateľ je povinný zabezpečiť ľahký, priamy a stály prístup verejnosti najmä k týmto informáciám: 
a) názov, obchodné meno alebo meno a priezvisko vysielateľa, 
b) adresa sídla, miesta podnikania alebo bydliska vysielateľa, 
c) telefónne číslo, adresa elektronickej pošty alebo internetovej stránky. 

(2) Vysielateľ je povinný 
a) na základe rozhodnutia rady pozastaviť vysielanie programu alebo jeho častí, 
b) vysielať audiovizuálne diela len v čase a za podmienok dohodnutých s nositeľmi práv k týmto dielam, 
c) zabezpečiť, aby programy a ostatné zložky programovej služby vysielané a poskytované v rámci volebnej kampane boli v súlade s osobitnými predpismi.22)" 

Navrhujeme, aby poskytovanie audiovizuálnej mediálnej služby bolo upravené v deviatej časti ZVR. 
Odsek 2 v bodoch a) a c) upravuje také povinnosti, o ktorých sa Smernica vôbec nezmieňuje. 

 	O 	N 	Povinnosť poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie pozastaviť poskytovanie programu alebo jeho časti na základe rozhodnutia Rady pre vysielanie a retransmisiu sa bude v praxi realizovať iba v prípadoch závažného porušenia povinností, ktorých účelom je ochrana ľudskej dôstojnosti, ľudskosti a maloletých (napr. v prípade programu, ktorý by podnecoval rasovú nenávisť, zobrazoval detskú pornografiu a pod.). Tento inštitút predstavuje prostriedok ochrany najdôležitejších hodnôt chránených zákonom. 
Povinnosť zabezpečiť súlad programov a ich zložiek poskytovaných v rámci volebnej kampane s tzv. volebnými zákonmi vyplýva aj v súčasnosti z týchto zákonov (keďže aj audiovizuálne mediálne služby na požiadanie majú povahu hromadných informačných prostriedkov), avšak bez toho, aby bol stanovený orgán dohľadu nad uvedenou povinnosťou. Návrh zákona tento dohľad zveruje Rade pre vysielanie a retransmisiu, ktorá v prípade porušenia povinností vyplývajúcich z volebných zákonov môže takéto protiprávne správanie sancionizovať. 
Nakoľko pripomienky, požadajúce úpravu ostatných podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v deviatej časti zákona sa neakceptujú, úprava vyššie uvedených poviností v deviatej časti zákona by nemala opodstatnenie. 	
Verejnosť 	ČL. III  

Navrhujeme doplniť § 3 ods. 7nasledovne: 
"V § 3 ods. 7 sa na konci pripája bodkočiarka a slová: „redakčnou zodpovednosťou sa rozumie vykonávanie účinnej kontroly nad výberom programov a nad ich časovým usporiadaním do programovej štruktúry vysielania programovej služby a nezahŕňa právnu zodpovednosť vysielateľa.“. 

Zmena súvisí s vypustením tejto definície z čl. I, bodu 5 návrhu zákona. Vymedzenie v zákone č. 308/2000 Z. z. nie je vhodné už aj preto, že samotná definícia „vysielateľa“ (§ 3 ods. 7 zák. 220/2007 Z. z.), ktorá platí pre celý právny poriadok, narába s redakčnou zodpovednosťou. 
 	O 	N 	Legálna definícia redakčnej zodpovednosti by mala byť obsiahnutá v zákone č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii, nakoľko tento zákon upravuje práva a povinnosti všetkých vysielateľov bez ohľadu na technologickú platformu vysielania, pričom vo vzťahu k zákonu č. 220/2007 Z. z. o digitálnom vysielaní predstavuje lex generalis . 	
Verejnosť 	ČL. II bod 2 a 3 
Navrhujeme vypustiť bod 2 čl. II návrhu a bod 3 č. II návrhu. 

Povinnosť označovať programy v audiovizuálnej mediálnej službe klasifikáciou vekovej vhodnosti je nad rámec Smernice. Predmetom označovania podľa Smernice je len programová služba. 
 	O 	N 	Dôvodom uloženia tejto povinnosti je potreba zabezpečiť náležitú ochranu maloletých aj v audiovizuálnych mediálnych službách na požiadanie, nakoľko veľkú časť užívateľov týchto služieb tvoria maloletí. 	
Verejnosť 	Čl. I bod 92 
Navrhujeme bod 92 vypustiť. 

Oznamovacia povinnosť poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby nie je upravená Smernicou a navyše Smernica o elektronickom obchode (2000/31/ES) vo svojom čl. 4 takéto opatrenia zakazuje: „Členské štáty zabezpečia, aby začatie a vykonávanie činnosti 
poskytovateľa služby informačnej spoločnosti nepodliehali predchádzajúcemu 
oprávneniu ani žiadnej inej požiadavke, ktorá má rovnaký účinok.“ 
Oznamovacia povinnosť tak, ako je upravená v návrhu zákona môže mať obdobný účinok ako udelenie predchádzajúceho oprávnenia (sankcia za nesplnenie oznamovacej povinnosti, povinnosť splniť oznamovaciu povinnosť najneskôr v deň začatia poskytovania služby) a byť tak v rozpore so Smernicou o elektronickom obchode. 
 	O 	N 	Oznamovacia povinnosť nepredpokladá administratívnu autorizáciu, na jej splnenie sa nevyžaduje žiaden administratívny súhlas, ani uplynutie lehoty – jej splnenie nastane oznámením požadovaných údajov Rade pre vysielanie a retransmisiu, pričom táto povinnosť sa nemusí nevyhnutne vykonať pred samotným začatím poskytovania predmetnej služby. Oznamovacia povinnosť preto čl. 4 smernice o elektronickom obchode neodporuje. 	
Verejnosť 	Čl. I bod 42 
Navrhujeme vypustiť bod 42. 

Vzhľadom na to, že ZVR upravuje a vždy upravoval povinnosti vysielateľov nad rámec platných európskych smerníc, nemožno tieto povinnosti automaticky a bez náležitého zdôvodnenia vztiahnuť aj na audiovizuálne mediálne služby. 	O 	N 	Dôvodom uloženia tejto povinnosti je potreba zabezpečiť náležitú ochranu maloletých aj v audiovizuálnych mediálnych službách na požiadanie, nakoľko veľkú časť užívateľov týchto služieb tvoria maloletí. 	
Verejnosť 	Čl. II bod 1 
Navrhujeme vypustiť bod 1 čl. II návrhu a nahradiť týmto textom: 
V § 2 ods. 17 sa slová za bodkočiarkou nahrádzajú slovami: „distributérom audiovizuálneho diela nie je osoba, ktorá verejne šíri audiovizuálne dielo priamo konečnému spotrebiteľovi, najmä poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie10a) alebo maloobchodný predajca.“. 

Poznámka pod čiarou k odkazu 10a znie: 
„10a) § 41a zákona č. 308/2000 Z. z. v znení zákona č. ...../2009 Z. z.“. 

Ustanovenie sa precizuje s ohľadom na existujúcu terminológiu, keďže „rozširovanie“ sa týka iba hmotných rozmnoženín, a nie elektronických rozmnoženín. 
 	O 	N 	Pojem "rozširuje" sa v zmysle uplatnenej pripomienky nahrádza pojmom "šíri". V ostatnej časti sa znenie predmetného ustanovenia ponecháva bezo zmeny. 	
Verejnosť 	Čl. III bod 5 
Navrhujeme nasledovné znenie: 
(6) Vysielanie samostatného prenosu verejného podujatia alebo inej udalosti sa nepovažuje za vysielanie programovej služby. Za vysielanie rozhlasovej programovej služby sa nepovažuje ani šírenie informácií alebo iných komunikátov prostredníctvom internetu.“ 

Navrhovaná zmena ustanovenia v súlade so sledovaným cieľom Smernice precizuje definíciu programovej služby negatívnym vymedzením tak, aby nevznikli pochybnosti o tom, že príležitostné vysielanie prenosu z podujatia (napr. webcasting priebehu konferencie, prenos schôdze NR SR a pod.) netvorí programovú službu, ktorá je predmetom regulácie. Ustanovenia o lineárnych obsahových službách pritom ostávajú nedotknuté.  	O 	N 	Legálne definície programovej služby a vysielania programovej služby považujeme za dostatočne presné. Príležitostné vysielanie prenosu z podujatia nemôže byť považované za vysielanie programovej služby, nakoľko definícia programovej služby predpokladá niekoľko zámerne časovo usporiadaných programov, ktoré vytvárajú uzatvorený celok.  	
Verejnosť 	ČL. III 
Navrhujeme doplniť § 3 ods. 7nasledovne: 
"V § 3 ods. 7 sa na konci pripája bodkočiarka a slová: „redakčnou zodpovednosťou sa rozumie vykonávanie účinnej kontroly nad výberom programov a nad ich časovým usporiadaním do programovej štruktúry vysielania programovej služby a nezahŕňa právnu zodpovednosť vysielateľa.“. 

Zmena súvisí s vypustením tejto definície z čl. I, bodu 5 návrhu zákona. Vymedzenie v zákone č. 308/2000 Z. z. nie je vhodné už aj preto, že samotná definícia „vysielateľa“ (§ 3 ods. 7 zák. 220/2007 Z. z.), ktorá platí pre celý právny poriadok, narába s redakčnou zodpovednosťou.  	O 	N 	Legálna definícia redakčnej zodpovednosti by mala byť obsiahnutá v zákone č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii, nakoľko tento zákon upravuje práva a povinnosti všetkých vysielateľov bez ohľadu na technologickú platformu vysielania, pričom vo vzťahu k zákonu č. 220/2007 Z. z. o digitálnom vysielaní predstavuje lex generalis . 	
Verejnosť 	Čl. I bod 25 
Navrhujeme bod 25 vypustiť. 

Toto ustanovenie rieši obsah výročnej správy RVR - vypustenie súvisí s vypustením oznamovacej povinnosti (bod 92) 	O 	N 	Pripomienka sa neakceptuje, keďže oznamovacia povinnosť sa v návrhu zákona ponecháva.  	
Verejnosť 	Čl. I bod 19 
 
Navrhujeme bod 19 vypustiť. 

Vypustenie súvisí s predchádzajúcim bodom – ide o povinnosť Rady pre vysielanie a retransmisiu zverejňovať prostredníctvom svojej internetovej stránky, periodickej tlače a tlačovej agentúry prehľad poskytovateľov audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie a vysielateľov prostredníctvom internetu. 	O 	N 	Pripomienka sa neakceptuje, keďže oznamovacia povinnosť sa v návrhu zákona ponecháva.  	
Verejnosť 	Čl. I bod 98 
Navrhujeme § 66b vypustiť. 

Uvedené opatrenie je nad rámec Smernice. Zavedenie takéhoto opatrenia nie je vhodné vzhľadom na charakter audiovizuálnych mediálnych služieb 
- po technickej stránke sledovaný účel je možné dosiahnuť aj iným spôsobom – zablokovaním istého obsahu 
- vzhľadom na cezhraničný charakter služieb sa audiovizuálne mediálne služby pod takouto právomocou RVR stanú nekonkurencieschopné 
Navyše takéto opatrenie vykazuje známky neoprávneného zásahu do slobody prejavu (resp. cenzúra), keďže má charakter zásahu štátneho orgánu do obsahu služby, a to trvalo, preventívne a bez toho, aby o tom rozhodol súd. 
 	O 	N 	Povinnosť poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie pozastaviť poskytovanie programu alebo jeho časti na základe rozhodnutia Rady pre vysielanie a retransmisiu sa bude v praxi realizovať iba v prípadoch závažného porušenia povinností, ktorých účelom je ochrana ľudskej dôstojnosti, ľudskosti a maloletých (napr. v prípade programu, ktorý by podnecoval rasovú nenávisť, zobrazoval detskú pornografiu a pod.). Tento inštitút predstavuje prostriedok ochrany najdôležitejších hodnôt chránených zákonom, pričom ak by rozhodnutie rady muselo byť časovo obmedzené, mohol by byť ohrozený samotný účel tohto rozhodnutia (napr. v prípade poskytovania programu zobrazujúceho detskú pornografiu takéto časové obmedzenie nemá opodstatnenie). Aj toto rozhodnutie možno napdanúť na súde v rámci tzv. správneho súdnictva. 	
Verejnosť 	Čl. I bod 94 
Navrhujeme nasledovné znenie § 64 odsek 2: 
„(2) Sankciu podľa odseku 1 písm. d) rada uloží, ak vysielateľ, prevádzkovateľ retransmisie, poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie alebo právnická osoba alebo fyzická osoba podľa § 2 ods. 3 a 4 aj napriek písomnému upozorneniu rady, od ktorého právoplatnosti neuplynuli tri roky, opakovane porušila povinnosť, na ktorej porušenie bola upozornenáý. Rada uloží pokutu bez predchádzajúceho upozornenia, ak bola porušená povinnosť uložená v § 19. Rada môže uložiť pokutu aj bez predchádzajúceho upozornenia, ak bola porušená povinnosť uložená v § 16 ods. 2 písm. a) a c), ods. 3 písm. l), § 20 ods. 1 a 3, § 30, ako aj v prípade vysielania bez oprávnenia [§ 2 ods. 1 písm. b)] alebo prevádzkovania retransmisie bez oprávnenia [§ 2 ods.2]. Pokutu rada určí podľa závažnosti veci, spôsobu, trvania a následkov porušenia povinnosti, miery zavinenia a s prihliadnutím na rozsah a dosah vysielania, poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb a retransmisie, získané bezdôvodné obohatenie a sankciu, ktorú už prípadne uložil samoregulačný orgán pre oblasť upravenú týmto zákonom v rámci vlastného samoregulačného systému. " 

Lehotu tri roky možno považovať za lehotu, v ktorej možno hovoriť o opakovanom porušení povinnosti. Po období troch rokov je predpoklad, že vzhľadom na vývoj právnej úpravy a rozhodovacej činnosti regulačného orgánu nemusí de facto ísť o porušenie tej istej povinnosti.  	O 	N 	Návrh na ustanovenie trojročnej lehoty v zmysle uplatnenej pripomienky nemá oporu v smernici o audiovizuálnych mediálnych službách a nesleduje účel návrhu zákona. 
Povinnosť rady prihliadať pri určovaní pokuty aj na sankciu, ktorú už prípadne uložil samoregulačný orgán, vyplýva aj z predloženého návrhu zákona. 
 	
Verejnosť 	Čl. I bod 117 
Navrhujeme nasledovné znenie: 

„(13) Rada uloží poskytovateľovi audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie pokutu od 35 eur do 16 000 eur, ak porušil 
a) niektorú z povinností podľa § 41b, 
b) podmienky sponzorovania, umiestňovania produktov alebo iné podmienky mediálnej komerčnej komunikácie.“. 

Doterajšie odseky 10 a 11 sa označujú ako odseky 14 a 15. 

Zároveň je potrebné upraviť úvodnú vetu tohto bodu. 

Zjednodušenie úpravy jednotlivých povinností poskytovateľov audiovizuálnej mediálnej služby umožnili aj zjednodušenie sankčného ustanovenia. 	O 	N 	Vzhľadom na neakceptovanie pripomienok požadujúcich diferencovanejšiu úpravu povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie a vysielateľov sa pripomienka neakceptuje. 	
Verejnosť 	Čl. I bod 41 
Bod 41 navrhujeme vypustiť. 

Smernica obsahuje osobitnú úpravu ochrany maloletých v televíznom vysielaní (čl. 22 a nasl.) a osobitnú úpravu pre audiovizuálne mediálne služby (čl. 3h Smernice). 
Navrhujeme, aby úprava podmienok poskytovania audiovizuálnej mediálnej služby v súvislosti s ochranou maloletých bola súčasťou deviatej časti zákona (§ 41b ods. 1 písm. b) a zohľadnila znenie Smernice. 
 	O 	N 	Navrhovaná úprava povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie súvisiacich s ochranou maloletích je v súlade so smernicou o audiovizuálnych mediálnych službách a zároveň je formulovaná obdobne ako v súčasnosti pri vysielaní. Tento prístup umožní využitie doterajšej rozhodovacej činnosti Rady pre vysielanie a retransmisiu pri výklade navrhovaného § 20 ods. 2, čím môže prispieť k posilneniu právnej istoty poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie . 
Aj vzhľadom na uvedené možno konštatovať, že zaradenie predmetného ustanovenia do deviatej časti zákona by bolo nesystematické. 	
Verejnosť 	Čl. I bod 12 
Navrhujeme bod 12 vypustiť. 

Návrhy súvisia s vypustením oznamovacej povinnosti navrhovanej MK SR v bode 92 návrhu zákona. 
Oznamovacia povinnosť poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby nie je upravená Smernicou a navyše Smernica o elektronickom obchode (2000/31/ES) vo svojom čl. 4 takéto opatrenia zakazuje: „Členské štáty zabezpečia, aby začatie a vykonávanie činnosti poskytovateľa služby informačnej spoločnosti nepodliehali predchádzajúcemu oprávneniu ani žiadnej inej požiadavke, ktorá má rovnaký účinok.“ 
Oznamovacia povinnosť tak, ako je upravená v návrhu zákona je požiadavkou, ktorá má obdobný účinok ako udelenie predchádzajúceho oprávnenia (sankcia za nesplnenie oznamovacej povinnosti, povinnosť splniť oznamovaciu povinnosť najneskôr v deň začatia poskytovania služby). 
 	O 	N 	Oznamovacia povinnosť nepredpokladá administratívnu autorizáciu, na jej splnenie sa nevyžaduje žiaden administratívny súhlas, ani uplynutie lehoty – jej splnenie nastane oznámením požadovaných údajov Rade pre vysielanie a retransmisiu, pričom táto povinnosť sa nemusí nevyhnutne vykonať pred samotným začatím poskytovania predmetnej služby. Oznamovacia povinnosť preto čl. 4 smernice o elektronickom obchode neodporuje. 
Pripomienka sa neakceptuje, keďže oznamovacia povinnosť sa v návrhu zákona ponecháva.  	
Verejnosť 	Čl. I bod 37, 38 a 39 
Navrhujeme body 37 až 39 vypustiť. 

Úpravu tejto povinnosti poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby navrhujeme upraviť v deviatej časti ZVR. 
Informovanie o multimodálnej dostupnosti rieši § 41b ods. 2 písm. b). 
 	O 	N 	Vzhľadom na neakceptovanie pripomienok požadujúcich komplexnú úpravu podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v deviatej časti zákona je táto pripomienka neopodstatnená. 	
Verejnosť 	Čl. I bod 75 
Navrhujeme zmeniť znenie odseku 1 a 2 takto: 
(1) Sponzorovanie na účely tohto zákona je plnenie určené na priame alebo nepriame financovanie programu, programovej služby alebo audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie s cieľom propagovať názov alebo obchodné meno, ochrannú známku, dobrú povesť, tovary alebo aktivity osoby, ktorá také plnenie poskytla, ak ho poskytla právnická osoba alebo fyzická osoba, ktorá nie je vysielateľom alebo poskytovateľom audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie ani tento program nevyrobila; sponzorovaním nie je plnenie právnickej osoby alebo fyzickej osoby v súvislosti s programom, ktorý vyrobila, vysielateľa v súvislosti s vlastnou programovou službou alebo programom, ktorý v rámci nej vysiela, ani poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby v súvislosti s vlastnou audiovizuálnou mediálnou službou alebo programom, ktorý v rámci nej poskytuje. 
(2) Ak je program alebo séria programov čiastočne alebo ako celok sponzorovaný, musí byť vysielateľom a poskytovateľom audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie zreteľne označený názvom, ak ide o právnickú osobu, obchodným menom alebo menom a priezviskom, ak ide o fyzickú osobu, ktorá plnenie poskytla, na začiatku, počas programu alebo na konci programu. Vysielateľ a poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie môže na začiatku programu a na konci programu namiesto označenia podľa prvej vety označiť sponzorovaný program alebo sériu programov logom sponzora alebo odkazom na výrobok alebo službu sponzora. 

Navrhovaná zmena § 38 ods. 1 v súlade so sledovaným cieľom Smernice precizuje definíciu sponzorovania tak, aby neobmedzila sponzorovanie programov v rámci audiovizuálneho sektora. Najmä poskytovanie audiovizuálnej služby nie je (ani nemusí byť) hlavnou činnosťou jej poskytovateľa, preto je nedôvodné generálne vylúčiť sponzorovanie vysielania programov týmito osobami bez ohľadu na účel plnenia. Taktiež vylúčenie sponzorovania, ktoré poskytol vysielateľ vo vzťahu k poskytovaniu audiovizuálnej mediálnej služby, ktorú neprevádzkuje, nie je v súlade s cieľmi Smernice. 
Aj v § 38 ods. 2 je potrebné návrh zosúladiť so Smernicou. Harmonizácia v tomto prípade je dôležitá, pretože inak by bolo v prípade programov dodaných zo zahraničia potrebné dopĺňať, resp. odstraňovať sponzorské odkazy. 
 	O 	N 	Návrh zákona nezakazuje vzájomné poskytovanie plnení určených na priame alebo nepriame financovanie programu, programovej služby alebo audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie programov medzi vysielateľmi a poskytovateľmi audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie, ktoré sa poskytujú s cieľom propagovať názov alebo obchodné meno, ochrannú známku, dobrú povesť, tovary alebo aktivity osoby, ktorá také plnenie poskytla, iba takéto plnenia nezahŕňa do pojmu "sponzorovanie". 
Navrhovaný § 38 ods. 2 je v súlade so smernicou o audiovizuálnych mediálnych službách, ktorá ponecháva na výber či sponzor bude označený na začiatku, počas a/alebo na konci programu, zatiaľ čo predložený návrh zákona (rovnako ako súčasná právna úprava) ukladá povinnosť označiť sponzora na začiatku aj na konci programu. Návrh zákona však nebráni označeniu sponzora aj počas programu. 	
Verejnosť 	Čl. I bod 76 
Navrhujeme zmeniť § 39 odsek 1 nasledovne: 
„(1) Osoba, ktorej hlavnou činnosťou je výroba, predaj alebo nájom tovarov alebo poskytovanie služieb, ktorých reklama sa obmedzuje podľa § 33 ods. 1 a § 32 ods. 7, nesmie byť sponzorom programovej služby alebo programovej služby vysielanejého počas tohto obmedzenia.“. 

Prvá veta je nadbytočná, pretože obmedzenie sponzorovania osobou, ktorá sa zaoberá výrobou alebo predajom liekov je pokryté ustanovením § 39 ods. 3 ZVR. 
Zo znenia navrhovaného MK SR v druhej vete vyplýva, že toto ustanovenie sa vzťahuje aj na program v rámci audiovizuálnej mediálnej služby, t.j. program poskytovaný. Keďže ide o obmedzenia času vysielania reklamy, je takéto obmedzenie pre audiovizuálne mediálne služby irelevantné, a preto to musí byť zrejmé aj z formulácie ustanovenia. 
 	O 	N 	Prvá veta § 39 ods. 1 návrhu zákona zakazuje sponzorovať program alebo programovú službu osobám, ktorých hlavnou činnosťou je výroba, predaj alebo nájom omamných, psychotropných, alebo iných návykových látok, zbraní a streliva, kým § 39 ods. 3 návrhu zákona obmedzuje sponzorovanie osobami, ktoré sa zaoberajú výrobou alebo predajom liekov. 	
Verejnosť 	Čl. I bod 118 

V § 67 ods. 14 sa slová „1 až 9“ nahrádzajú slovami „1 až 13“. 
Legislatívno-technická úprava súvisiaca s bodom 117. 
 	O 	N 	Vzhľadom na neakceptovanie pripomienok týkajúcich sa rozsahu a formy úpravy povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie je uplatnená pripomienka bezpredmetná. 	
Verejnosť 	Čl. I bod 7  

Navrhujeme bod 7 vypustiť. 

Legislatívno-technická zmena súvisiaca s pripomienkou k bodu 5. návrhu zákona. 
 	O 	N 	Vzhľadom na neakceptovanie pripomienok k bodu 5 je uplatnená pripomienka k bodu 7 bezpredmetná. 	
Verejnosť 	Všeobecne k návrhu zákona 
Mediálny inštitút v súvislosti s materiálom „Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon. č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov“, ktorý Ministerstvo kultúry SR predložilo do medzirezortného pripomienkového konania ako návrh implementácie Smernice o audiovizuálnych mediálnych službách (ďalej len „Smernica“), uplatňuje túto pripomienku: 

Návrh zákona vykazuje mnoho legislatívno-technických nedostatkov. Mnohé ustanovenia je nutné upraviť v súlade s legislatívnymi pravidlami vlády SR (napr. čl. I body 1, 8, 15, 20, 28, 29, 41, 46, 69, 70). 	O 	ČA 	Pripomienky k Čl. I bod 1, bod 8,15, 20 a 69 boli akceptované a v zmysle nich bol upravený text návrhu zákona. 
Pripomienky k Čl. I bod 28, 29,41, 46 a 70 neboli akceptované.  	
Verejnosť 	Čl. I bod 48  

Navrhujeme vypustiť. 

Úpravu tejto povinnosti poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby navrhujeme upraviť v deviatej časti ZVR. 
Sledovanie údajov o európskych dielach je riešená v § 41b ods. 2 písm. c). 
Navyše sledovanie údajov o výdavkoch na nové európske diela znamená ďalšie zaťaženie poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb a môže ich nútiť sprístupniť informácie, ktoré sa bežne považujú za predmet obchodného tajomstva. Navyše nie je zrejmé, že či sa majú brať do úvahy iba výdavky na diela poskytované v rámci audiovizuálnej mediálnej služby alebo aj výdavky na iné európske diela, ktoré poskytovateľ v rámci svojej služby neposkytol. Informácie o výdavkoch na európske diela možno uviesť aj v položke údaje o iných opatreniach podniknutých na podporu európskych diel – preto navrhujeme, aby poskytnutie tohto údaja bolo na dobrovoľnej báze. 

 	O 	ČA 	Povinnosť poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie poskytnúť Rade pre vysielanie a retransmisiu údaje o výdavkoch na nové európske diela sa z návrhu zákona v zmysle uplatnenej pripomienky vypúšťa. 
Vzhľadom na neakceptovanie pripomienok požadujúcich úpravu podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v deviatej časti zákona požiadavka upraviť povinnosti poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie spojené so sledovaním údajov o európskych dielach nemá opodstatnenie. 	
Verejnosť 	Čl. II bod 1  

Navrhujeme vypustiť bod 1 čl. II návrhu a nahradiť týmto textom: 
V § 2 ods. 17 sa slová za bodkočiarkou nahrádzajú slovami: „distributérom audiovizuálneho diela nie je osoba, ktorá verejne šíri audiovizuálne dielo priamo konečnému spotrebiteľovi, najmä poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie10a) alebo maloobchodný predajca.“. 

Poznámka pod čiarou k odkazu 10a znie: 
„10a) § 41a zákona č. 308/2000 Z. z. v znení zákona č. ...../2009 Z. z.“. 

Ustanovenie sa precizuje s ohľadom na existujúcu terminológiu, keďže „rozširovanie“ sa týka iba hmotných rozmnoženín, a nie elektronických rozmnoženín. 
 	O 	ČA 	Pojem "rozširuje" sa v zmysle uplatnenej pripomienky nahrádza pojmom "šíri". V ostatnej časti sa znenie predmetného ustanovenia ponecháva bezo zmeny. 	
Verejnosť 	K čl. III, nový bod 
Mediálny inštitút v súvislosti s materiálom „Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon. č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov“, ktorý Ministerstvo kultúry SR predložilo do medzirezortného pripomienkového konania ako návrh implementácie Smernice o audiovizuálnych mediálnych službách (ďalej len „Smernica“), uplatňuje nasledujúcu pripomienku: 

V čl. III sa na konci pripája bod 24, ktorý znie: 

„24. V prílohe k zákonu bod 1 znie: „1. Smernica Európskeho parlamentu a Rady 89/552/EHS z 3. októbra 1989 o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch týkajúcich sa poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb (smernica o audiovizuálnych mediálnych službách) (Mimoriadne vydanie Ú. v. EÚ, kap. 6/zv.1; Ú. v. ES L 298, 17.10.1989) v znení smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/36/ES z 30. júna 1997 (Mimoriadne vydanie Ú. v. EÚ, kap. 6/zv. 2; Ú. v. ES L 202, 30.7.1997) a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/65/ES z 11. decembra 2007 (Ú. v. EÚ L 332, 18.12.2007).“.“. 

Odôvodnenie: Pripomienka reflektuje prax uvádzania odkazov na európske právne akty. 
 	O 	ČA 	Do transpozičnej prílohy sa za bod 2 pripája bod 3, ktorý znie: 

"3.Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2007/65/ES z 11. decembra 2007, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 89/552/EHS z 3. októbra 1989 o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania (Ú. v. EÚ L 332, 18.12.2007).“ 	
Verejnosť 	K čl. I, bod 1 a k čl. III 
Mediálny inštitút v súvislosti s materiálom „Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon. č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov“, ktorý Ministerstvo kultúry SR predložilo do medzirezortného pripomienkového konania ako návrh implementácie Smernice o audiovizuálnych mediálnych službách (ďalej len „Smernica“), uplatňuje nasledujúcu pripomienku: 

V čl. I navrhujeme vypustiť bod 1. 

Zároveň navrhujeme uviesť v zákone o digitálnom vysielaní interpretačné pravidlo, a to v spoločných ustanoveniach, ktorým by sa dalo na pravú mieru, že „reláciou vysielania“ sa v právnom poriadku rozumie „program podľa osobitného predpisu“. Takéto riešenie je v súlade s legislatívnou praxou aj legislatívnymi pravidlami. 

Odôvodnenie: S ohľadom na zachovanie právnej istoty nie je možné formulovať predmetný bod v zákone 308/2000 Z. z. (ktorý navyše ani nemá vykonávací predpis), ale v zákone č. 220/2007 Z. z., novelou ktorého sa ruší definícia „relácie vysielania“. Z predloženej formulácie nie je ani zrejmé, čo je „súvisiacim predpisom“. 
 	O 	ČA 	Pôvodne navrhovaný text čl. 1 bodu 1 návrhu zákona sa nahrádza interpretačným pravidlom v zmysle pripomienky. Nakoľko definícia programu sa nachádza v zákone č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii, navrhované intepretačné pravidlo bude jeho súčasťou. 	
Verejnosť 	Všeobecne k návrhu zákona 
Mediálny inštitút v súvislosti s materiálom „Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon. č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov“, ktorý Ministerstvo kultúry SR predložilo do medzirezortného pripomienkového konania ako návrh implementácie Smernice o audiovizuálnych mediálnych službách (ďalej len „Smernica“), uplatňuje nasledujúce zásadné pripomienky: 

Základným cieľom Smernice je o. i. liberalizovať trh komerčnej komunikácie tak, aby boli nové služby i klasické televízne vysielanie konkurencieschopné v cezhraničnom kontexte, ako aj posilniť úlohu koregulácie a samoregulácie v regulačných procesoch. Žiadame preto najmä 

a) odstrániť možné dvojzmyselné a nejednoznačné definície (napr. definícia programu), najmä striktne rešpektovať zdôvodnenia obsiahnuté v Smernici, a tam, kde je to vhodné upraviť definície aj negatívnym vymedzením (napr. audiovizuálna mediálna služba na požiadanie, programová služba, umiestňovanie produktov a pod.); táto pripomienka je zásadná, 

b) liberalizovať reklamný trh v rámci rozhlasového vysielania, najmä v tej časti, ktorá nie je harmonizovaná a nemá ani charakter protimonopolného opatrenia, t. j. zrušiť napr. časové obmedzenia pre reklamu na alkoholické nápoje v rozhlasovom vysielaní; táto pripomienka je zásadná, 

c) v oblasti audiovizuálnych služieb upraviť reguláciu iba v nevyhnutnom rozsahu, t. j. v rozsahu, ktorý Smernica požaduje (na audiovizuálne služby sa v žiadnom prípade nesmú vzťahovať povoľovacie/registračné/evidenčné povinnosti (§ 63a), povinnosti reprezentované § 16 ods. 2 písm. a ) a c), ods. 3, § 18 až 18b, § 19, § 20 a pokiaľ ide o komerčnú komunikáciu ani povinnosti reprezentované § 32 až 37a); táto pripomienka je zásadná, 

d) v oblasti televízneho vysielania liberalizovať reklamný trh tak, ako to predpokladá Smernica, najmä pokiaľ ide o prerušovanie vysielania reklamou ako aj v oblastiach, ktoré nie sú predmetom harmonizácie (napr. vypustiť navrhovaný § 32 ods. 4); táto pripomienka je zásadná, 

e) s ohľadom na skutočnosť, že Smernica rozširuje technologickú pôsobnosť (t. j. do regulácie zahŕňa aj webcasting a simulcasting), prispôsobiť aj pravidlá pre retransmisiu, ktorá je založená na simulcastingu webcastovanej služby a to tak, aby bola v súlade so Smernicou, ako aj smernicou o elektronickom obchode a telekomunikačným balíkom; žiadame preto, aby z registrácie boli vylúčené služby retransmisie založené na satelitnom prenose, internetovom prenose a cezhranične poskytované služby využívajúce sieť koncového užívateľa (pozri pripomienku k čl. I, bodu 88); túto pripomienku považujeme za zásadnú, 

f) upraviť možnosť využívať najmä inštitút „umiestňovania produktov“ (alebo aj sponzorovania) v audiovizuálnom priemysle tak, aby nevznikla pochybnosť o tom, že ak slovenský producent uzavrie zmluvu o umiestnení produktu, môže takýto film aj premietať v kine; navrhovaný zákon totiž nezodpovedá cieľom Smernice, keďže „chráni“ umiestnenie produktu až v momente vysielania, resp. v momente umiestnenia filmu do on demand služby, avšak na premietanie v kinách sa zákonná ochrana nevzťahuje, keďže audiovizuálny zákon umiestňovanie produktov nepozná, tzn. ide o skrytú reklamu podľa zákona o reklame; táto pripomienka je zásadná, 

g) zohľadniť aspoň existujúcu samoreguláciu v jednotlivých odvetviach spôsobom, ktorý nie je alibistickým, ale rešpektuje skutočnú váhu samoregulácie v spoločnosti; predložený návrh o. i. nerešpektuje fakt, že samoregulačné orgány často operujú inými sankciami než pokuta (napr. zverejnenie oznámenia o porušení, odstránenie nezákonného stavu a pod.), čo znamená, že rada nemusí brať do úvahy iné sankcie, než pokutu, dokonca môže vysielateľa zaviazať zverejniť oznam o porušení napriek tomu, že zverejnil oznam už z vlastnej iniciatívy alebo na základe rozhodnutia samoregulačného orgánu; táto pripomienka je zásadná. 
 	O 	ČA 	K písm. a) Legálna definícia programu je upresnená nasledovne: "Program je zvukový komunikát alebo zvukovo-obrazový a obrazový komunikát, ktorý je zložený z pohybujúcich sa obrazov so zvukom alebo bez zvuku, tvoriaci svojim obsahom, formou a funkciou uzavretý celok v rámci programovej služby vysielateľa alebo v rámci katalógu zostaveného poskytovateľom audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie." Definície ostatných uvedených pojmov považujeme za dostatočne presné, no v záujme správnej interpretácie pojmov audiovizuálna mediálna služba na požiadanie a umiestňovanie produktov v rámci legislatívneho procesu sa tieto pojmy bližšie charakterizujú (aj negatívne) v osobitnej časti dôvodovej správy. 
K písm. b) Nakoľko liberalizácia reklamného trhu v rámci rozhlasového vysielania nie je účelom predkladaného návrhu zákona a nemá oporu v transponovanej smernici o audiovizuálnych mediálnych službách, pripomienka sa neakceptuje. 
K písm. c) Na audiovizuálne mediálne služby sa v zmysle predloženého návrhu zákona nevzťahujú povinnosti upravené v § 16 ods. 3, § 18 a § 18a, ani povinnosti upravené v § 32 až 37a. 
K písm. d) Navrhované úprava reklamy v televíznom vysielaní je v súlade so smernicou o audiovizuálnych mediálnych službách, ustanovenie § 32 ods. 4 sa v zmysle pripomienky vypúšťa. 
K písm. e) - V zmysle upraveného návrhu zákona sa registrácia retransmisie nevyžaduje, ak sa vykonáva výhradne retransmisia programovej služby, na ktorú sa nevyžaduje licencia podľa tohto zákona alebo osobitného predpisu a ktorá súčasne nie je programovou službou vysielateľov na základe zákona. 
K písm. f) Smernica o audiovizuálnych mediálnych službách neupravuje právne vzťahy spojené s uvádzaním kinematografických diel v kine, inštitút umiestňovania produktov používa len vo vzťahu k audiovizuálnym mediálnym službám.Tvrdený rozpor návrhu zákona s cieľmi smernice preto nemá opodstetnenie. Pripomienka sa neakceptuje. 
K písm. g) Návrh zákona dostatočným spôsobom umožňuje vytváranie a ďalšie rozvíjanie samoregulačných mechanizmov v predmetných oblastiach. Novým kritériom, ktoré bude rada v zmysle návrhu zákona zohľadňovať pri ukladaní pokút za správne delikty je nielen pokuta, ale aj akákoľvek iná sankcia uložená samoregulačným orgánom. 
 	
Verejnosť 	K čl. I, bod 88 
Mediálny inštitút v súvislosti s materiálom „Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon. č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov“, ktorý Ministerstvo kultúry SR predložilo do medzirezortného pripomienkového konania ako návrh implementácie Smernice o audiovizuálnych mediálnych službách (ďalej len „Smernica“), uplatňuje túto zásadnú pripomienku: 

Za bod 88 sa vkladá nový bod, ktorý znie: 

„XX. § 56 ods. 4 písmeno c) znie: 
„c) na retransmisiu, ktorá sa poskytuje výlučne satelitom alebo internetom, alebo ako cezhraničná služba využívajúc sieť koncového užívateľa alebo ak registráciu vylučuje osobitný predpis 21c) alebo medzinárodná zmluva, ktorou je Slovenská republika viazaná, alebo“.“. 

Ďalšie body sa primerane prečíslujú. 

Odôvodnenie: Keďže Smernica rozširuje technologickú pôsobnosť (t. j. do regulácie zahŕňa aj webcasting a simulcasting), je nutné prispôsobiť aj pravidlá pre retransmisiu, ktorá je založená na simulcastingu webcastovanej služby a to tak, aby boli v súlade so Smernicou, ako aj smernicou o elektronickom obchode a telekomunikačným balíkom. Je preto potrebné, aby z registrácie boli vylúčené služby retransmisie založené na satelitnom prenose, internetovom prenose, ako aj také cezhranične poskytované služby, ktoré využívajú priamo sieť koncového užívateľa. 
 	O 	ČA 	V zmysle upraveného návrhu zákona sa registrácia retransmisie nevyžaduje, ak sa vykonáva výhradne retransmisia programovej služby, na ktorú sa nevyžaduje licencia podľa tohto zákona alebo osobitného predpisu a ktorá súčasne nie je programovou službou vysielateľov na základe zákona. 
 	
Verejnosť 	K čl. I, body 58 až 61 
Mediálny inštitút v súvislosti s materiálom „Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon. č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov“, ktorý Ministerstvo kultúry SR predložilo do medzirezortného pripomienkového konania ako návrh implementácie Smernice o audiovizuálnych mediálnych službách (ďalej len „Smernica“), uplatňuje nasledujúcu pripomienku: 

Bod 58 znie: 
„58. V § 32 sa odsek 4 vypúšťa. Doterajšie odseky 5 až 14 sa označujú ako odseky 4 až 13.“. 

Zároveň sa primerane upraví znenie bodov 59, 60 a 61. 

Odôvodnenie: Základným cieľom Smernice je o. i. liberalizovať trh komerčnej komunikácie tak, aby boli nové služby i klasické televízne vysielanie konkurencieschopné v cezhraničnom kontexte, preto je v oblasti audiovizuálnych služieb nevyhnutné upraviť reguláciu iba v v rozsahu, ktorý požaduje Smernica, čím sa zníži riziko migrácie služby a zvýši atraktívnosť slovenského regulačného prostredia pre služby z okolitých štátov. 
 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
Verejnosť 	K čl. I, bod 93 
Mediálny inštitút v súvislosti s materiálom „Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon. č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov“, ktorý Ministerstvo kultúry SR predložilo do medzirezortného pripomienkového konania ako návrh implementácie Smernice o audiovizuálnych mediálnych službách (ďalej len „Smernica“), uplatňuje túto zásadnú pripomienku: 

V čl. I navrhujeme znenie bodu 93 presunúť do druhej časti zákona 308/2000 Z. z. alebo do spoločných ustanovení zákona 308/2000 Z. z. Zároveň žiadame bližšie a presne špecifikovať opatrenia obsiahnuté v § 63b ods. 3, a to s ohľadom na kompetencie Rady. 

Odôvodnenie: Systematika zaradenia je nelogická, keďže dané ustanovenie nepatrí do časti týkajúcej sa „konania o registráciu retransmisie“. Všeobecné konštatovanie v odseku 3 vykazuje rozpor s ústavnou zásadou secundum et intra legem. 
 	O 	A 	Predmetné ustanovenie presunuté do druhej časti zákona. 
Oprávnenie Rady pre vysielanie a retransmisiu prijímať opatrenia uvedené v pripomienke sa z návrhu zákona vypúšťa. 	
Verejnosť 	Všeobecne k návrhu zákona 
Mediálny inštitút v súvislosti s materiálom „Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon. č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov“, ktorý Ministerstvo kultúry SR predložilo do medzirezortného pripomienkového konania ako návrh implementácie Smernice o audiovizuálnych mediálnych službách (ďalej len „Smernica“), uplatňuje túto pripomienku: 

Odporúčame s ohľadom na rozsiahlosť novelizácie najmä zákona č. 308/2000 Z. z. upraviť v návrhu aj splnomocnenie na vydanie zákona 308/2000 Z. z. v aktuálnom znení. Navrhovaná novela je už cca jeho 13. novelou, pričom od svojho publikovania nebol zákon nikdy republikovaný. 	O 	A 	Návrh zákona doplnený o predmetné splnomocnenie. 	
Verejnosť 	ČL. I 
Navrhujeme: 
V § 60 ods. 1 sa za slová „registráciu retransmisie“ vkladá čiarka a slová „okrem údajov uvedených v § 57 ods. 1 písm. g),“. 
V § 60 sa na konci dopĺňajú nové odseky 8 a 9, ktoré znejú: 
„(8) Prevádzkovateľ retransmisie je povinný oznámiť rade zmenu údajov uvedených v § 57 ods. 1 písm. g) súhrne za celý územný rozsah raz ročne do 31. januára daného kalendárneho roku podľa stavu k 1. januáru daného kalendárneho roku. Prevádzkovateľ retransmisie je tiež okrem toho povinný vyhovieť žiadosti rady o nahlásenie aktuálneho stavu údajov uvedených v § 57 ods. 1 písm. g) osobitne podľa jednotlivých častí svojho územného rozsahu, najmä v súvislosti s preverovaním splnenia povinnosti podľa § 17 ods. 1 písm. a) a b). 
(9) Ak prevádzkovateľ retransmisie zaradil do programovej ponuky predtým nezaradené rozhlasové programové služby alebo televízne programové služby, je povinný pri plnení povinnosti podľa odseku 8 doložiť aj údaje uvedené v § 57 ods. 2 písm. e).“ 

Navrhované úpravy sú nevyhnutné na úplné zosúladenie slovenskej legislatívy s legislatívou Európskej únie vzhľadom na Rozsudok Európskeho súdneho dvora vo veci C-11/95 medzi Európskou Komisiou a Belgickým kráľovstvom. Podľa tohto Rozsudku je systém registrácie skladby televíznych programových služieb pri retransmisii „vážnym obmedzením retransmisie .... Následne, takýto systéme porušuje čl. 2 ods. 2 Smernice 89/552.“ Keďže účelom pripravovanej novelizácie zákona o vysielaní a retransmisii je implementácia Smernice AVMS, ktorá je novelizovanou Smernicou 89/552, považujeme za nevyhnutné, aby sa v rámci tejto novelizácie zosúladilo znenie zákona o vysielaní a retransmisii aj s judikatúrou ESD, ktorá sa týka Smernice AVMS. Ustanovenia zákona o vysielaní a retransmisii, ktoré sú navrhované vypustiť, svojou podstatou presne zodpovedajú systému, o ktorom ESD rozhodol, že je v rozpore s čl. 2 ods. 2 Smernice 89/552 (resp. čl. 2a ods. 1 po novelizácii Smernicou AVMS), t.j. v rozpore s povinnosťou členských štátov zabezpečiť voľný príjem a neobmedziť retransmisiu audiovizuálnych mediálnych služieb. Na dosiahnutie úplnej implementácie je preto potrebné upraviť predmetné ustanovenia zákona. 
Zároveň kvôli zabezpečeniu uplatnenia právomoci Rady pre vysielanie a retransmisiu posudzovať a sankcionovať plnenie povinnosti prenosu podľa § 17 ods. 1 písm. a) a b) zákona, navrhuje sa doplniť nové ustanovenie zákona. Toto nové ustanovenie zavádza novú povinnosť, podľa ktorej prevádzkovateľ retransmisie bude nahlasovať konkrétne programové skladby podľa častí územného rozsahu (t.j. podľa hlavných staníc) na základe žiadosti Rady. Rada tak bude môcť kedykoľvek posúdiť a vyriešiť prípadný podnet na nedodržiavanie povinnosti prenosu. 
 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
Verejnosť 	Čl. I bod 83 a 85 
Navrhujeme nasledovné znenie: 

„DEVIATA ČASŤ 
„PROGRAMOVÁ SLUŽBA URČENÁ VÝHRADNE NA VLASTNÚ PROPAGÁCIU, PROGRAMOVÁ SLUŽBA URČENÁ VÝHRADNE NA REKLAMU A TELENÁKUP, AUDIOVUZUÁLNA MEDIÁLNA SLUŽBA NA POŽIADANIE “. 

§ 40 
Programová služba určená výhradne na vlastnú propagáciu 

Na vysielanie programovej služby určenej výhradne na vlastnú propagáciu sa nevzťahujú ustanovenia šiestej a siedmej časti; ostatné ustanovenia tohto zákona sa použijú primerane. Iné formy reklamy než vlastná propagácia sú v rámci tejto programovej služby prípustné len v rámci časového rozsahu pre reklamu ustanoveného v § 36 ods. 2. 

§ 41 
Programová služba určená výhradne na reklamu a telenákup 

Na vysielanie programovej služby určenej výhradne na vlastnú propagáciu sa nevzťahujú ustanovenia šiestej a siedmej časti a ustanovenie § 36 ods. 2; ostatné ustanovenia tohto zákona sa použijú primerane. 

Osobitné ustanovenia o poskytovaní audiovizuálnej mediálnej službe na požiadanie 

§ 41a 
Audiovizuálna mediálna služba na požiadanie 

(1) Audiovizuálna mediálna služba na požiadanie na účely tohto zákona je služba poskytovaná verejnosti jej poskytovateľom v rámci podnikania alebo hlavnej činnosti obyčajne za odplatu prostredníctvom elektronickej komunikačnej siete s cieľom informovať, zabávať alebo vzdelávať širokú verejnosť, ak je poskytovaná spôsobom, ktorý umožňuje koncovému užívateľovi na jeho osobitnú žiadosť sledovať programy z ponuky tejto služby zostavenej poskytovateľom audiovizuálnej služby na požiadanie a v čase, ktorý si koncový užívateľ sám zvolil; audiovizuálnou mediálnou službou na požiadanie nie je 
a) elektronická korešpondencia odosielaná určenému počtu adresátov, a to ani vtedy, keď obsahuje program, 
b) internetová stránka fyzickej osoby alebo právnickej osoby slúžiaca na prezentačné alebo propagačné účely tejto osoby, a to ani vtedy, keď obsahuje program, 
c) služba, od ktorej poskytovania priamo závisí poskytovanie audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, najmä služba podmieneného prístupu, poskytovanie internetového priestoru, prenájom hardvéru, zdieľanie internetovej domény alebo distribúcia signálu, 
d) služba, ktorou sa verejnosti poskytujú zvukovo-obrazové komunikáty na požiadanie, ak tieto komunikáty nie sú programami alebo ich poskytovanie nie je hlavným účelom tejto služby, 
e) služba, ktorou sa širokej verejnosti poskytujú zvukovo-obrazové záznamy rozhlasového vysielania na požiadanie, 
f) agentúrny servis tlačových agentúr vrátane jeho zvukovo-obrazovej verzie, 
g) hazardné hry podľa osobitného predpisu35b) vrátane lotériových hier a stávkových hier, a to bez ohľadu na ich formu, 
h) vyhľadávací internetový systém, a to ani vtedy, ak jeho hlavným účelom je vyhľadávanie programov, 
i) služba sprístupňujúca verejnosti multimediálne diela vrátane internetových portálov poskytujúcich on-line prístup k počítačovým hrám alebo iným multimediálnym aplikáciám, a to aj vtedy, ak je multimediálne dielo zároveň audiovizuálnym dielom alebo obsahuje audiovizuálne dielo, 
j) služba, ktorou sa poskytuje prístup iba k zvukovej alebo textovej zložke programu, 
k) služba pozostávajúca z verejného šírenia alebo poskytovania na požiadanie zvukovo-obrazových komunikátov generovaných užívateľmi (user generated) v rámci záujmových spoločenstiev na účely ich zdieľania, spoločného používania alebo výmeny. 

(2) Poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie na účely tohto zákona je fyzická osoba alebo právnická osoba, ktorá určuje spôsob, akým je audiovizuálna mediálna služba na požiadanie organizovaná a nesie redakčnú zodpovednosť za výber programov tvoriacich ponuku tejto služby; redakčnou zodpovednosťou sa rozumie vykonávanie účinnej kontroly nad výberom programov, ako aj ich usporiadaním v rámci ponuky audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie a nezahŕňa právnu zodpovednosť. 

§ 41b 
Povinnosti poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie 

(1) Poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie je povinný zabezpečiť, aby 
a) ním poskytovaná audiovizuálna mediálna služba na požiadanie neobsahovala podnecovanie k nenávisti na základe rasy, pohlavia, náboženstva alebo národnosti, 
b) ním poskytovaná audiovizuálna mediálna služba na požiadanie, ak môže vážne narušiť fyzický, psychický alebo morálny vývin maloletých, bola sprístupnená iba takým spôsobom, ktorým zabezpečí, aby maloletí nemohli takúto audiovizuálnu mediálnu službu na požiadanie za bežných okolností počuť ani sledovať, 
c) kinematografické diela poskytoval len v čase dohodnutom s nositeľmi práv k týmto dielam. 

(2) Poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie je ďalej povinný poskytnúť 
a) verejnosti ľahký, priamy a stály prístup k informáciám v rozsahu 
1. názov, obchodné meno alebo meno a priezvisko poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, 
2. adresa sídla, miesta podnikania alebo bydliska poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, 
3. telefónne číslo, adresa elektronickej pošty alebo internetovej stránky, 
b) koncovému užívateľovi vhodným spôsobom informáciu o tom, či je program poskytovaný spolu s dabingom alebo titulkovaním, najmä ak je tlmočený do posunkovej reči nepočujúcich alebo s hlasovým komentovaním pre nevidiacich, 
c) rade na požiadanie zoznam údajov o európskych dielach, ktoré sú súčasťou ním poskytovanej audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, obsahujúci údaje o programoch, ktoré sú európskymi dielami, údaje o podiele európskych diel v ponuke audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie a údaje o iných opatreniach na podporu európskych diel. 

(3) Na poskytovanie audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie sa nevzťahujú ustanovenia tretej časti okrem § 15, ustanovenia štvrtej, piatej, siedmej, desiatej, jedenástej a dvanástej časti a ustanovenia § 32 až 37a; ostatné ustanovenia tohto zákona sa použijú primerane. 

Poznámka pod čiarou k odkazu 35b znie: 
„35b) § 3 zákona č. 171/2005 Z. z. o hazardných hrách a o zmene a doplnení niektorých zákonov.“. 

Navrhujeme, aby úprava podmienok poskytovania audiovizuálnej mediálnej služby bola súčasťou deviatej časti zákona. 
V § 41a 41b je priamo alebo odkazovacou normou uvedená tá časť právnej úpravy, ktorá sa má dotknúť poskytovania audiovizuálnych mediálnej služieb. 

 	O 	A 	Komplexná úprava podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie výlučne v deviatej časti zákona nepredstavuje optimálny legislatívny prístup k regulácii služieb, ktoré majú spoločné charakteristiky s televíznym vysielaním. Tento prístup nerešpektuje súčasnú systematikU zákona a navyše nelogicky upravuje audiovizuálne mediálne služby na požiadanie spoločne s programovou službou určenou výlučne na vlastnú propagáciu a s programovou službou určenou výlučne na telenákup. 

Pojmové vymedzenie audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v návrhu zákona v plnej miere korešponduje s definíciou audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v smernici. Negatívna definícia audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie uvedená v pripomienke je neodôvodnená, keďže služby uvedené v predmetnom výpočte buď nezodpovedajú navrhovanej pozitívnej definíciI (pozri napr. písmená a) až c), h), j) atď.), alebo nie je dôvod na to, aby sa za audiovizuálne mediálne služby v prípade splnenia pozitívnej definície nepovažovali ( písm. f) predmetného výpočtu) a obsahuje množstvo pojmov, ktoré nie sú legálne definované a ich výklad by v praxi mohol byť problematický (napr. „poskytovanie internetového priestoru“,„vyhľadávací internetový systém“ a pod.). 

Úprava základných povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie kopíruje text čl. 3b smernice o audiovizuálnych mediálnych službách, ktorý je však sformulovaný príliš vágne na to, aby sa bezo zmeny stal súčasťou zákona. 
Úprava povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie súvisiacich s ochranou ľudskej dôstojnosti a ľudskosti je v zmysle návrhu zákona identická ako v súčasnosti pri vysielaní. Tento prístup umožní využitie doterajšej rozhodovacej činnosti Rady pre vysielanie a retransmisiu pri výklade príslušných ustanovení, čím môže prispieť k posilneniu právnej istoty poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie . 
 	
Verejnosť 	ČL. I  

Navrhujeme: 
V § 60 ods. 1 sa za slová „registráciu retransmisie“ vkladá čiarka a slová „okrem údajov uvedených v § 57 ods. 1 písm. g),“. 
V § 60 sa na konci dopĺňajú nové odseky 8 a 9, ktoré znejú: 
„(8) Prevádzkovateľ retransmisie je povinný oznámiť rade zmenu údajov uvedených v § 57 ods. 1 písm. g) súhrne za celý územný rozsah raz ročne do 31. januára daného kalendárneho roku podľa stavu k 1. januáru daného kalendárneho roku. Prevádzkovateľ retransmisie je tiež okrem toho povinný vyhovieť žiadosti rady o nahlásenie aktuálneho stavu údajov uvedených v § 57 ods. 1 písm. g) osobitne podľa jednotlivých častí svojho územného rozsahu, najmä v súvislosti s preverovaním splnenia povinnosti podľa § 17 ods. 1 písm. a) a b). 
(9) Ak prevádzkovateľ retransmisie zaradil do programovej ponuky predtým nezaradené rozhlasové programové služby alebo televízne programové služby, je povinný pri plnení povinnosti podľa odseku 8 doložiť aj údaje uvedené v § 57 ods. 2 písm. e).“ 

Navrhované úpravy sú nevyhnutné na úplné zosúladenie slovenskej legislatívy s legislatívou Európskej únie vzhľadom na Rozsudok Európskeho súdneho dvora vo veci C-11/95 medzi Európskou Komisiou a Belgickým kráľovstvom. Podľa tohto Rozsudku je systém registrácie skladby televíznych programových služieb pri retransmisii „vážnym obmedzením retransmisie .... Následne, takýto systéme porušuje čl. 2 ods. 2 Smernice 89/552.“ Keďže účelom pripravovanej novelizácie zákona o vysielaní a retransmisii je implementácia Smernice AVMS, ktorá je novelizovanou Smernicou 89/552, považujeme za nevyhnutné, aby sa v rámci tejto novelizácie zosúladilo znenie zákona o vysielaní a retransmisii aj s judikatúrou ESD, ktorá sa týka Smernice AVMS. Ustanovenia zákona o vysielaní a retransmisii, ktoré sú navrhované vypustiť, svojou podstatou presne zodpovedajú systému, o ktorom ESD rozhodol, že je v rozpore s čl. 2 ods. 2 Smernice 89/552 (resp. čl. 2a ods. 1 po novelizácii Smernicou AVMS), t.j. v rozpore s povinnosťou členských štátov zabezpečiť voľný príjem a neobmedziť retransmisiu audiovizuálnych mediálnych služieb. Na dosiahnutie úplnej implementácie je preto potrebné upraviť predmetné ustanovenia zákona. 
Zároveň kvôli zabezpečeniu uplatnenia právomoci Rady pre vysielanie a retransmisiu posudzovať a sankcionovať plnenie povinnosti prenosu podľa § 17 ods. 1 písm. a) a b) zákona, navrhuje sa doplniť nové ustanovenie zákona. Toto nové ustanovenie zavádza novú povinnosť, podľa ktorej prevádzkovateľ retransmisie bude nahlasovať konkrétne programové skladby podľa častí územného rozsahu (t.j. podľa hlavných staníc) na základe žiadosti Rady. Rada tak bude môcť kedykoľvek posúdiť a vyriešiť prípadný podnet na nedodržiavanie povinnosti prenosu. 
 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
Verejnosť 	K doložke zhody 
Mediálny inštitút v súvislosti s materiálom „Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon. č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov“, ktorý Ministerstvo kultúry SR predložilo do medzirezortného pripomienkového konania ako návrh implementácie Smernice o audiovizuálnych mediálnych službách (ďalej len „Smernica“), uplatňuje zásadnú pripomienku: 

Doložku zhody žiadame upraviť tak, aby z nej bolo zrejmé, že problematika audiovizuálnych služieb na požiadanie je upravená aj v Smernici o elektronickom obchode. 

Odôvodnenie: Skutočnosť, že pri regulácii audiovizuálnych služieb na požiadanie je nutné vychádzať aj zo smernice o elektronickom obchode vyplýva už zo samotnej Smernice o AVMS. 
 	O 	A 	Doložka zlučiteľnosti je doplnená v zymsle pripomienky. 	
Verejnosť 	§ 60 ods. 8 a 9 
V § 60 sa na konci dopĺňajú nové odseky 8 a 9, ktoré znejú: 
„(8) Prevádzkovateľ retransmisie je povinný oznámiť rade zmenu údajov uvedených v § 57 ods. 1 písm. g) súhrne za celý územný rozsah raz ročne do 31. januára daného kalendárneho roku podľa stavu k 1. januáru daného kalendárneho roku. Prevádzkovateľ retransmisie je tiež okrem toho povinný vyhovieť žiadosti rady o nahlásenie aktuálneho stavu údajov uvedených v § 57 ods. 1 písm. g) osobitne podľa jednotlivých častí svojho územného rozsahu, najmä v súvislosti s preverovaním splnenia povinnosti podľa § 17 ods. 1 písm. a) a b). 
(9) Ak prevádzkovateľ retransmisie zaradil do programovej ponuky predtým nezaradené rozhlasové programové služby alebo televízne programové služby, je povinný pri plnení povinnosti podľa odseku 8 doložiť aj údaje uvedené v § 57 ods. 2 písm. e).“ 

Navrhované úpravy sú nevyhnutné na úplné zosúladenie slovenskej legislatívy s legislatívou Európskej únie vzhľadom na Rozsudok Európskeho súdneho dvora vo veci C-11/95 medzi Európskou Komisiou a Belgickým kráľovstvom. Podľa tohto Rozsudku je systém registrácie skladby televíznych programových služieb pri retransmisii „vážnym obmedzením retransmisie .... Následne, takýto systéme porušuje čl. 2 ods. 2 Smernice 89/552.“ Keďže účelom pripravovanej novelizácie zákona o vysielaní a retransmisii je implementácia Smernice AVMS, ktorá je novelizovanou Smernicou 89/552, považujeme za nevyhnutné, aby sa v rámci tejto novelizácie zosúladilo znenie zákona o vysielaní a retransmisii aj s judikatúrou ESD, ktorá sa týka Smernice AVMS. Ustanovenia zákona o vysielaní a retransmisii, ktoré sú navrhované vypustiť, svojou podstatou presne zodpovedajú systému, o ktorom ESD rozhodol, že je v rozpore s čl. 2 ods. 2 Smernice 89/552 (resp. čl. 2a ods. 1 po novelizácii Smernicou AVMS), t.j. v rozpore s povinnosťou členských štátov zabezpečiť voľný príjem a neobmedziť retransmisiu audiovizuálnych mediálnych služieb. Na dosiahnutie úplnej implementácie je preto potrebné upraviť predmetné ustanovenia zákona. 
Zároveň kvôli zabezpečeniu uplatnenia právomoci Rady pre vysielanie a retransmisiu posudzovať a sankcionovať plnenie povinnosti prenosu podľa § 17 ods. 1 písm. a) a b) zákona, navrhuje sa doplniť nové ustanovenie zákona. Toto nové ustanovenie zavádza novú povinnosť, podľa ktorej prevádzkovateľ retransmisie bude nahlasovať konkrétne programové skladby podľa častí územného rozsahu (t.j. podľa hlavných staníc) na základe žiadosti Rady. Rada tak bude môcť kedykoľvek posúdiť a vyriešiť prípadný podnet na nedodržiavanie povinnosti prenosu. 
 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
Verejnosť 	§ 60 ods. 1 
V § 60 ods. 1 sa za slová „registráciu retransmisie“ vkladá čiarka a slová „okrem údajov uvedených v § 57 ods. 1 písm. g),“. 

Navrhované úpravy sú nevyhnutné na úplné zosúladenie slovenskej legislatívy s legislatívou Európskej únie vzhľadom na Rozsudok Európskeho súdneho dvora vo veci C-11/95 medzi Európskou Komisiou a Belgickým kráľovstvom. Podľa tohto Rozsudku je systém registrácie skladby televíznych programových služieb pri retransmisii „vážnym obmedzením retransmisie .... Následne, takýto systéme porušuje čl. 2 ods. 2 Smernice 89/552.“ Keďže účelom pripravovanej novelizácie zákona o vysielaní a retransmisii je implementácia Smernice AVMS, ktorá je novelizovanou Smernicou 89/552, považujeme za nevyhnutné, aby sa v rámci tejto novelizácie zosúladilo znenie zákona o vysielaní a retransmisii aj s judikatúrou ESD, ktorá sa týka Smernice AVMS. Ustanovenia zákona o vysielaní a retransmisii, ktoré sú navrhované vypustiť, svojou podstatou presne zodpovedajú systému, o ktorom ESD rozhodol, že je v rozpore s čl. 2 ods. 2 Smernice 89/552 (resp. čl. 2a ods. 1 po novelizácii Smernicou AVMS), t.j. v rozpore s povinnosťou členských štátov zabezpečiť voľný príjem a neobmedziť retransmisiu audiovizuálnych mediálnych služieb. Na dosiahnutie úplnej implementácie je preto potrebné upraviť predmetné ustanovenia zákona. 
Zároveň kvôli zabezpečeniu uplatnenia právomoci Rady pre vysielanie a retransmisiu posudzovať a sankcionovať plnenie povinnosti prenosu podľa § 17 ods. 1 písm. a) a b) zákona, navrhuje sa doplniť nové ustanovenie zákona. Toto nové ustanovenie zavádza novú povinnosť, podľa ktorej prevádzkovateľ retransmisie bude nahlasovať konkrétne programové skladby podľa častí územného rozsahu (t.j. podľa hlavných staníc) na základe žiadosti Rady. Rada tak bude môcť kedykoľvek posúdiť a vyriešiť prípadný podnet na nedodržiavanie povinnosti prenosu. 
 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
Verejnosť 	§ 57 ods. 2 písm. e) 
vypustiť bod 90 návrhu 

Zmeny súvisia s novo navrhovaným znením § 60 ods. 1, 8 a 9 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
Verejnosť 	§ 57 ods. 1 písm. g) 
vypustiť bod 89 návrhu 

Zmeny súvisia s novo navrhovaným znením § 60 ods. 1, 8 a 9 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
Verejnosť 	Čl. III, § 3 ods. 6 
(6) Vysielanie samostatného prenosu verejného podujatia alebo inej udalosti sa nepovažuje za vysielanie programovej služby. Za vysielanie rozhlasovej programovej služby sa nepovažuje ani šírenie informácií alebo iných komunikátov prostredníctvom internetu.“ 

Navrhovaná zmena ustanovenia v súlade so sledovaným cieľom Smernice precizuje definíciu programovej služby negatívnym vymedzením tak, aby nevznikli pochybnosti o tom, že príležitostné vysielanie prenosu z podujatia (napr. webcasting priebehu konferencie, prenos schôdze NR SR a pod.) netvorí programovú službu, ktorá je predmetom regulácie. Ustanovenia o lineárnych obsahových službách pritom ostávajú nedotknuté.  	O 	A 	Legálne definície programovej služby a vysielania programovej služby považujeme za dostatočne presné. Príležitostné vysielanie prenosu z podujatia nemôže byť považované za vysielanie programovej služby, nakoľko definícia programovej služby predpokladá niekoľko zámerne časovo usporiadaných programov, ktoré vytvárajú uzatvorený celok.  	
Verejnosť 	§ 3 písmeno f) 
V § 3 písmeno f) znie: 
„f) program je v rámci 
1. programovej služby zvukový, obrazový alebo zvukovo-obrazový komunikát tvoriaci svojim obsahom, formou a funkciou uzatvorený celok, 
2. audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie súbor po sebe nasledujúcich obrazov sprevádzaných súvisiacim zvukom zaradený do ponuky audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, ktorej forma a obsah sú porovnateľné s programovou službou,“. 

Smernica definuje „program“ ako súbor pohybujúcich sa obrazov so zvukom alebo bez zvuku predstavujúci samostatnú zložku v rámci štruktúry alebo katalógu....“ 
Definícia navrhovaná MK SR nie je v súlade so Smernicou a rozširuje definíciu programu v audiovizuálnej mediálnej službe aj na statické obrazové a zvukovo-obrazové komunikáty (zvukové záznamy sú vyňaté v definícii „audiovizuálna mediálna služba“). Vzhľadom na vecnú pôsobnosť ZVR a Smernice nemožno upraviť túto definíciu rovnako pre všetky služby. 
 	O 	ČA 	Definícia programu upresnená nasledovným spôsobom: "Program je zvukový komunikát alebo zvukovo-obrazový a obrazový komunikát, ktorý je zložený z pohybujúcich sa obrazov so zvukom alebo bez zvuku, tvoriaci svojim obsahom, formou a funkciou uzavretý celok v rámci programovej služby vysielateľa alebo v rámci katalógu zostaveného poskytovateľom audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie." 
Požiadavka definovať program rozdielne pre oblasť vysielania a oblasť poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie je neopodstatneá. Potreba definovať pojem program rozdielne pre každú z uvedených oblastí nevyplýva ani zo smernice o audiovizuálnych mediálnych službách.  	
Verejnosť 	§ 27a 
vypustiť bod 48 návrhu 

Úpravu tejto povinnosti poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby navrhujeme upraviť v deviatej časti ZVR. 
Sledovanie údajov o európskych dielach je riešená v § 41b ods. 2 písm. c). 
Navyše sledovanie údajov o výdavkoch na nové európske diela znamená ďalšie zaťaženie poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb a môže ich nútiť sprístupniť informácie, ktoré sa bežne považujú za predmet obchodného tajomstva. Navyše nie je zrejmé, že či sa majú brať do úvahy iba výdavky na diela poskytované v rámci audiovizuálnej mediálnej služby alebo aj výdavky na iné európske diela, ktoré poskytovateľ v rámci svojej služby neposkytol. Informácie o výdavkoch na európske diela možno uviesť aj v položke údaje o iných opatreniach podniknutých na podporu európskych diel – preto navrhujeme, aby poskytnutie tohto údaja bolo na dobrovoľnej báze. 
 	O 	ČA 	Povinnosť poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie poskytnúť Rade pre vysielanie a retransmisiu údaje o výdavkoch na nové európske diela sa z návrhu zákona v zmysle uplatnenej pripomienky vypúšťa. 
Vzhľadom na neakceptovanie pripomienok požadujúcich úpravu podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v deviatej časti zákona požiadavka upraviť povinnosti poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie spojené so sledovaním údajov o európskych dielach nemá opodstatnenie. 	
Verejnosť 	V § 20 ods. 2 
vypustiť bod 41 návrhu 

Smernica obsahuje osobitnú úpravu ochrany maloletých v televíznom vysielaní (čl. 22 a nasl.) a osobitnú úpravu pre audiovizuálne mediálne služby (čl. 3h Smernice). 
Navrhujeme, aby úprava podmienok poskytovania audiovizuálnej mediálnej služby v súvislosti s ochranou maloletých bola súčasťou deviatej časti zákona (§ 41b ods. 1 písm. b) a zohľadnila znenie Smernice. 
 	O 	N 	Navrhovaná úprava povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie súvisiacich s ochranou maloletích je v súlade so smernicou o audiovizuálnych mediálnych službách a zároveň je formulovaná obdobne ako v súčasnosti pri vysielaní. Tento prístup umožní využitie doterajšej rozhodovacej činnosti Rady pre vysielanie a retransmisiu pri výklade navrhovaného § 20 ods. 2, čím môže prispieť k posilneniu právnej istoty poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie . 
Aj vzhľadom na uvedené možno konštatovať, že zaradenie predmetného ustanovenia do deviatej časti zákona by bolo nesystematické. 	
Verejnosť 	§ 16 ods. 1 a 2 
Vypustiť z § 16 ods. 1 a 2 slovné spojenia "poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie" a "audiovizuálna mediálna služba na požiadanie". 

Navrhujeme, aby poskytovanie audiovizuálnej mediálnej služby bolo upravené v deviatej časti ZVR. 
Odsek 2 v bodoch a) a c) upravuje také povinnosti, o ktorých sa Smernica vôbec nezmieňuje. 
 	O 	N 	Povinnosť poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie pozastaviť poskytovanie programu alebo jeho časti na základe rozhodnutia Rady pre vysielanie a retransmisiu sa bude v praxi realizovať iba v prípadoch závažného porušenia povinností, ktorých účelom je ochrana ľudskej dôstojnosti, ľudskosti a maloletých (napr. v prípade programu, ktorý by podnecoval rasovú nenávisť, zobrazoval detskú pornografiu a pod.). Tento inštitút predstavuje prostriedok ochrany najdôležitejších hodnôt chránených zákonom. 
Povinnosť zabezpečiť súlad programov a ich zložiek poskytovaných v rámci volebnej kampane s tzv. volebnými zákonmi vyplýva aj v súčasnosti z týchto zákonov (keďže aj audiovizuálne mediálne služby na požiadanie majú povahu hromadných informačných prostriedkov), avšak bez toho, aby bol stanovený orgán dohľadu nad uvedenou povinnosťou. Návrh zákona tento dohľad zveruje Rade pre vysielanie a retransmisiu, ktorá v prípade porušenia povinností vyplývajúcich z volebných zákonov môže takéto protiprávne správanie sancionizovať. 
Nakoľko pripomienky, požadajúce úpravu ostatných podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v deviatej časti zákona sa neakceptujú, úprava vyššie uvedených poviností v deviatej časti zákona by nemala opodstatnenie. 	
Verejnosť 	Čl. III, § 3 ods. 7 
V § 3 ods. 7 sa na konci pripája bodkočiarka a slová: „redakčnou zodpovednosťou sa rozumie vykonávanie účinnej kontroly nad výberom programov a nad ich časovým usporiadaním do programovej štruktúry vysielania programovej služby a nezahŕňa právnu zodpovednosť vysielateľa.“ 

Zmena súvisí s vypustením tejto definície z čl. I, bodu 5 návrhu zákona. Vymedzenie v zákone č. 308/2000 Z. z. nie je vhodné už aj preto, že samotná definícia „vysielateľa“ (§ 3 ods. 7 zák. 220/2007 Z. z.), ktorá platí pre celý právny poriadok, narába s redakčnou zodpovednosťou.  	O 	N 	Legálna definícia redakčnej zodpovednosti by mala byť obsiahnutá v zákone č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii, nakoľko tento zákon upravuje práva a povinnosti všetkých vysielateľov bez ohľadu na technologickú platformu vysielania, pričom vo vzťahu k zákonu č. 220/2007 Z. z. o digitálnom vysielaní predstavuje lex generalis . 	
Verejnosť 	Čl. II, § 12 ods. 1 
vypustiť bod 2 čl. II návrhu 

Povinnosť označovať programy v audiovizuálnej mediálnej službe klasifikáciou vekovej vhodnosti je nad rámec Smernice. Predmetom označovania podľa Smernice je len programová služba. 	O 	N 	Dôvodom uloženia tejto povinnosti je potreba zabezpečiť náležitú ochranu maloletých aj v audiovizuálnych mediálnych službách na požiadanie, nakoľko veľkú časť užívateľov týchto služieb tvoria maloletí. 	
Verejnosť 	§ 66a a 66b 
Za § 66 sa vkladá § 66a, ktorý znie: 
„§ 66a 
Pozastavenie vysielania programu vysielaného prostredníctvom internetu alebo jeho časti 

Ak vysielateľ prostredníctvom internetu odvysielaním programu závažným spôsobom porušil povinnosti podľa § 16 ods. 2 písm. c), § 19 a § 20 ods. 1 a 3, rada pozastaví vysielanie tohto programu alebo jeho časti, a to najviac na 30 dní. 

Usatnovenie § 66b navrhujeme z návrhu vypustiť. 

Uvedené opatrenie je nad rámec Smernice. Zavedenie takéhoto opatrenia nie je vhodné vzhľadom na charakter audiovizuálnych mediálnych služieb 
- po technickej stránke sledovaný účel je možné dosiahnuť aj iným spôsobom – zablokovaním istého obsahu 
- vzhľadom na cezhraničný charakter služieb sa audiovizuálne mediálne služby pod takouto právomocou RVR stanú nekonkurencieschopné 
Navyše takéto opatrenie vykazuje známky neoprávneného zásahu do slobody prejavu (resp. cenzúra), keďže má charakter zásahu štátneho orgánu do obsahu služby, a to trvalo, preventívne a bez toho, aby o tom rozhodol súd. 
 	O 	N 	Povinnosť poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie pozastaviť poskytovanie programu alebo jeho časti na základe rozhodnutia Rady pre vysielanie a retransmisiu sa bude v praxi realizovať iba v prípadoch závažného porušenia povinností, ktorých účelom je ochrana ľudskej dôstojnosti, ľudskosti a maloletých (napr. v prípade programu, ktorý by podnecoval rasovú nenávisť, zobrazoval detskú pornografiu a pod.). Tento inštitút predstavuje prostriedok ochrany najdôležitejších hodnôt chránených zákonom, pričom ak by rozhodnutie rady muselo byť časovo obmedzené, mohol by byť ohrozený samotný účel tohto rozhodnutia (napr. v prípade poskytovania programu zobrazujúceho detskú pornografiu takéto časové obmedzenie nemá opodstatnenie). Aj toto rozhodnutie možno napdanúť na súde v rámci tzv. správneho súdnictva. 	
Verejnosť 	čl. II, § 12 ods. 3 písm. c) 
vypustiť bod 3 č. II návrhu 

Povinnosť označovať programy v audiovizuálnej mediálnej službe klasifikáciou vekovej vhodnosti je nad rámec Smernice. Predmetom označovania podľa Smernice je len programová služba. 	O 	N 	Dôvodom uloženia tejto povinnosti je potreba zabezpečiť náležitú ochranu maloletých aj v audiovizuálnych mediálnych službách na požiadanie, nakoľko veľkú časť užívateľov týchto služieb tvoria maloletí. 	
Verejnosť 	nadpis deviatej časti, § 40, 41a a 41b 
 
Deviata časť vrátane nadpisu znie: 

„DEVIATA ČASŤ 
„PROGRAMOVÁ SLUŽBA URČENÁ VÝHRADNE NA VLASTNÚ PROPAGÁCIU, PROGRAMOVÁ SLUŽBA URČENÁ VÝHRADNE NA REKLAMU A TELENÁKUP, AUDIOVUZUÁLNA MEDIÁLNA SLUŽBA NA POŽIADANIE “. 

§ 40 
Programová služba určená výhradne na vlastnú propagáciu 

Na vysielanie programovej služby určenej výhradne na vlastnú propagáciu sa nevzťahujú ustanovenia šiestej a siedmej časti; ostatné ustanovenia tohto zákona sa použijú primerane. Iné formy reklamy než vlastná propagácia sú v rámci tejto programovej služby prípustné len v rámci časového rozsahu pre reklamu ustanoveného v § 36 ods. 2. 

§ 41 
Programová služba určená výhradne na reklamu a telenákup 

Na vysielanie programovej služby určenej výhradne na vlastnú propagáciu sa nevzťahujú ustanovenia šiestej a siedmej časti a ustanovenie § 36 ods. 2; ostatné ustanovenia tohto zákona sa použijú primerane. 

Osobitné ustanovenia o poskytovaní audiovizuálnej mediálnej službe na požiadanie 

§ 41a 
Audiovizuálna mediálna služba na požiadanie 

(1) Audiovizuálna mediálna služba na požiadanie na účely tohto zákona je služba poskytovaná verejnosti jej poskytovateľom v rámci podnikania alebo hlavnej činnosti obyčajne za odplatu prostredníctvom elektronickej komunikačnej siete s cieľom informovať, zabávať alebo vzdelávať širokú verejnosť, ak je poskytovaná spôsobom, ktorý umožňuje koncovému užívateľovi na jeho osobitnú žiadosť sledovať programy z ponuky tejto služby zostavenej poskytovateľom audiovizuálnej služby na požiadanie a v čase, ktorý si koncový užívateľ sám zvolil; audiovizuálnou mediálnou službou na požiadanie nie je 
a) elektronická korešpondencia odosielaná určenému počtu adresátov, a to ani vtedy, keď obsahuje program, 
b) internetová stránka fyzickej osoby alebo právnickej osoby slúžiaca na prezentačné alebo propagačné účely tejto osoby, a to ani vtedy, keď obsahuje program, 
c) služba, od ktorej poskytovania priamo závisí poskytovanie audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, najmä služba podmieneného prístupu, poskytovanie internetového priestoru, prenájom hardvéru, zdieľanie internetovej domény alebo distribúcia signálu, 
d) služba, ktorou sa verejnosti poskytujú zvukovo-obrazové komunikáty na požiadanie, ak tieto komunikáty nie sú programami alebo ich poskytovanie nie je hlavným účelom tejto služby, 
e) služba, ktorou sa širokej verejnosti poskytujú zvukovo-obrazové záznamy rozhlasového vysielania na požiadanie, 
f) agentúrny servis tlačových agentúr vrátane jeho zvukovo-obrazovej verzie, 
g) hazardné hry podľa osobitného predpisu35b) vrátane lotériových hier a stávkových hier, a to bez ohľadu na ich formu, 
h) vyhľadávací internetový systém, a to ani vtedy, ak jeho hlavným účelom je vyhľadávanie programov, 
i) služba sprístupňujúca verejnosti multimediálne diela vrátane internetových portálov poskytujúcich on-line prístup k počítačovým hrám alebo iným multimediálnym aplikáciám, a to aj vtedy, ak je multimediálne dielo zároveň audiovizuálnym dielom alebo obsahuje audiovizuálne dielo, 
j) služba, ktorou sa poskytuje prístup iba k zvukovej alebo textovej zložke programu, 
k) služba pozostávajúca z verejného šírenia alebo poskytovania na požiadanie zvukovo-obrazových komunikátov generovaných užívateľmi (user generated) v rámci záujmových spoločenstiev na účely ich zdieľania, spoločného používania alebo výmeny. 

(2) Poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie na účely tohto zákona je fyzická osoba alebo právnická osoba, ktorá určuje spôsob, akým je audiovizuálna mediálna služba na požiadanie organizovaná a nesie redakčnú zodpovednosť za výber programov tvoriacich ponuku tejto služby; redakčnou zodpovednosťou sa rozumie vykonávanie účinnej kontroly nad výberom programov, ako aj ich usporiadaním v rámci ponuky audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie a nezahŕňa právnu zodpovednosť. 

§ 41b 
Povinnosti poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie 

(1) Poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie je povinný zabezpečiť, aby 
a) ním poskytovaná audiovizuálna mediálna služba na požiadanie neobsahovala podnecovanie k nenávisti na základe rasy, pohlavia, náboženstva alebo národnosti, 
b) ním poskytovaná audiovizuálna mediálna služba na požiadanie, ak môže vážne narušiť fyzický, psychický alebo morálny vývin maloletých, bola sprístupnená iba takým spôsobom, ktorým zabezpečí, aby maloletí nemohli takúto audiovizuálnu mediálnu službu na požiadanie za bežných okolností počuť ani sledovať, 
c) kinematografické diela poskytoval len v čase dohodnutom s nositeľmi práv k týmto dielam. 

(2) Poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie je ďalej povinný poskytnúť 
a) verejnosti ľahký, priamy a stály prístup k informáciám v rozsahu 
1. názov, obchodné meno alebo meno a priezvisko poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, 
2. adresa sídla, miesta podnikania alebo bydliska poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, 
3. telefónne číslo, adresa elektronickej pošty alebo internetovej stránky, 
b) koncovému užívateľovi vhodným spôsobom informáciu o tom, či je program poskytovaný spolu s dabingom alebo titulkovaním, najmä ak je tlmočený do posunkovej reči nepočujúcich alebo s hlasovým komentovaním pre nevidiacich, 
c) rade na požiadanie zoznam údajov o európskych dielach, ktoré sú súčasťou ním poskytovanej audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, obsahujúci údaje o programoch, ktoré sú európskymi dielami, údaje o podiele európskych diel v ponuke audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie a údaje o iných opatreniach na podporu európskych diel. 

(3) Na poskytovanie audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie sa nevzťahujú ustanovenia tretej časti okrem § 15, ustanovenia štvrtej, piatej, siedmej, desiatej, jedenástej a dvanástej časti a ustanovenia § 32 až 37a; ostatné ustanovenia tohto zákona sa použijú primerane. 

Poznámka pod čiarou k odkazu 35b znie: 
„35b) § 3 zákona č. 171/2005 Z. z. o hazardných hrách a o zmene a doplnení niektorých zákonov.“. 

Navrhujeme, aby úprava podmienok poskytovania audiovizuálnej mediálnej služby bola súčasťou deviatej časti zákona. 
V § 41a 41b je priamo alebo odkazovacou normou uvedená tá časť právnej úpravy, ktorá sa má dotknúť poskytovania audiovizuálnych mediálnej služieb. 

 	O 	N 	Komplexná úprava podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie výlučne v deviatej časti zákona nepredstavuje optimálny legislatívny prístup k regulácii služieb, ktoré majú spoločné charakteristiky s televíznym vysielaním. Tento prístup nerešpektuje súčasnú systematiku zákona a navyše nelogicky upravuje audiovizuálne mediálne služby na požiadanie spoločne s programovou službou určenou výlučne na vlastnú propagáciu a s programovou službou určenou výlučne na telenákup. 

Pojmové vymedzenie audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v návrhu zákona v plnej miere korešponduje s definíciou audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v smernici. Negatívna definícia audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie uvedená v pripomienke je neodôvodnená, keďže služby uvedené v predmetnom výpočte buď nezodpovedajú navrhovanej pozitívnej definíciI (pozri napr. písmená a) až c), h), j) atď.), alebo nie je dôvod na to, aby sa za audiovizuálne mediálne služby v prípade splnenia pozitívnej definície nepovažovali ( písm. f) predmetného výpočtu) a obsahuje množstvo pojmov, ktoré nie sú legálne definované a ich výklad by v praxi mohol byť problematický (napr. „poskytovanie internetového priestoru“,„vyhľadávací internetový systém“ a pod.). 

Úprava základných povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie kopíruje text čl. 3b smernice o audiovizuálnych mediálnych službách, ktorý je však sformulovaný príliš vágne na to, aby sa bezo zmeny stal súčasťou zákona. 
Úprava povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie súvisiacich s ochranou ľudskej dôstojnosti a ľudskosti je v zmysle návrhu zákona identická ako v súčasnosti pri vysielaní. Tento prístup umožní využitie doterajšej rozhodovacej činnosti Rady pre vysielanie a retransmisiu pri výklade príslušných ustanovení, čím môže prispieť k posilneniu právnej istoty poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie . 
 	
Verejnosť 	§ 3 písmená b) až d) 
vypustiť bod 5 návrhu 

Navrhujeme, aby definície boli uvedené v deviatej časti zákona, v ktorej bude sústredená väčšina ustanovení týkajúca sa poskytovateľov audiovizuálnej mediálnej služby (rovnaký model sa už uplatňuje v prípade sponzorovania, reklamy, európskych diel atď.). 
Definícia audiovizuálnej mediálnej služby neobsahuje jej negatívne vymedzenie vyplývajúce so Smernice. Isté výkladové pravidlá obsiahnuté v dôvodovej správe nemožno z hľadiska právnej istoty potenciálne dotknutých subjektov považovať dostatočné. 
Definícia redakčnej zodpovednosti v prípade vysielateľa by mala byť súčasťou definície „vysielateľa“ v zákone 220/2007 Z. z. o digitálnom vysielaní (pozri aj pripomienku k čl. III návrhu zákona). 
 	O 	N 	Umiestnenie predmetných definícií (a to aj vzhľadom na neakceptovanie pripomienok, ktoré požadujú úpravu poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v deviatej časti zákona) by nerešpektovalo súčasnú systematiku zákona. 
Pojmové vymedzenie audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v návrhu zákona v plnej miere korešponduje s definíciou audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v smernici. Negatívne vymedzenie audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie nie je súčasťou normatívnej časti smernice, ale je súčasťou recitálov, pričom slúži na vysvetlenie a odôvodnenie definície uvedenej v normatívnej časti. Obdobný prístup je uplatnený v predloženom materiáli - legálna definícia je uvedená v paragrafovom znení návrhu zákona, kým osobitná časť dôvodovej správy ponúka výklad definovaného pojmu. 
Legálna definícia redakčnej zodpovednosti by mala byť obsiahnutá v zákone č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii, nakoľko tento zákon upravuje práva a povinnosti všetkých vysielateľov bez ohľadu na technologickú platformu vysielania, pričom vo vzťahu k zákonu č. 220/2007 Z. z. o digitálnom vysielaní predstavuje lex generalis . 
 	
Verejnosť 	§ 39 odsek 1 
§ 39 odsek 1 znie: 
„(1) Osoba, ktorej hlavnou činnosťou je výroba, predaj alebo nájom tovarov alebo poskytovanie služieb, ktorých reklama sa obmedzuje podľa § 33 ods. 1 a § 32 ods. 7, nesmie byť sponzorom programovej služby alebo programu vysielaného počas tohto obmedzenia.“. 

Prvá veta je nadbytočná, pretože obmedzenie sponzorovania osobou, ktorá sa zaoberá výrobou alebo predajom liekov je pokryté ustanovením § 39 ods. 3 ZVR. 
Zo znenia navrhovaného MK SR v druhej vete vyplýva, že toto ustanovenie sa vzťahuje aj na program v rámci audiovizuálnej mediálnej služby, t.j. program poskytovaný. Keďže ide o obmedzenia času vysielania reklamy, je takéto obmedzenie pre audiovizuálne mediálne služby irelevantné, a preto to musí byť zrejmé aj z formulácie ustanovenia. 
 	O 	N 	Prvá veta § 39 ods. 1 návrhu zákona zakazuje sponzorovať program alebo programovú službu osobám, ktorých hlavnou činnosťou je výroba, predaj alebo nájom omamných, psychotropných, alebo iných návykových látok, zbraní a streliva, kým § 39 ods. 3 návrhu zákona obmedzuje sponzorovanie osobami, ktoré sa zaoberajú výrobou alebo predajom liekov. 	
Verejnosť 	§ 38 ods. 1 a 2 
zmeniť znenie odseku 1 a 2 takto: 
(1) Sponzorovanie na účely tohto zákona je plnenie určené na priame alebo nepriame financovanie programu, programovej služby alebo audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie s cieľom propagovať názov alebo obchodné meno, ochrannú známku, dobrú povesť, tovary alebo aktivity osoby, ktorá také plnenie poskytla; sponzorovaním nie je plnenie právnickej osoby alebo fyzickej osoby v súvislosti s programom, ktorý vyrobila, vysielateľa v súvislosti s vlastnou programovou službou alebo programom, ktorý v rámci nej vysiela, ani poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby v súvislosti s vlastnou audiovizuálnou mediálnou službou alebo programom, ktorý v rámci nej poskytuje. 
(2) Ak je program alebo séria programov čiastočne alebo ako celok sponzorovaný, musí byť vysielateľom a poskytovateľom audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie zreteľne označený názvom, ak ide o právnickú osobu, obchodným menom alebo menom a priezviskom, ak ide o fyzickú osobu, ktorá plnenie poskytla, na začiatku, počas alebo na konci programu. Vysielateľ a poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie môže na začiatku programu a na konci programu namiesto označenia podľa prvej vety označiť sponzorovaný program alebo sériu programov logom sponzora alebo odkazom na výrobok alebo službu sponzora. 

Navrhovaná zmena § 38 ods. 1 v súlade so sledovaným cieľom Smernice precizuje definíciu sponzorovania tak, aby neobmedzila sponzorovanie programov v rámci audiovizuálneho sektora. Najmä poskytovanie audiovizuálnej služby nie je (ani nemusí byť) hlavnou činnosťou jej poskytovateľa, preto je nedôvodné generálne vylúčiť sponzorovanie vysielania programov týmito osobami bez ohľadu na účel plnenia. Taktiež vylúčenie sponzorovania, ktoré poskytol vysielateľ vo vzťahu k poskytovaniu audiovizuálnej mediálnej služby, ktorú neprevádzkuje, nie je v súlade s cieľmi Smernice. 
Aj v § 38 ods. 2 je potrebné návrh zosúladiť so Smernicou. Harmonizácia v tomto prípade je dôležitá, pretože inak by bolo v prípade programov dodaných zo zahraničia potrebné dopĺňať, resp. odstraňovať sponzorské odkazy. 
 	O 	N 	Návrh zákona nezakazuje vzájomné poskytovanie plnení určených na priame alebo nepriame financovanie programu, programovej služby alebo audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie programov medzi vysielateľmi a poskytovateľmi audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie, ktoré sa poskytujú s cieľom propagovať názov alebo obchodné meno, ochrannú známku, dobrú povesť, tovary alebo aktivity osoby, ktorá také plnenie poskytla, iba takéto plnenia nezahŕňa do pojmu "sponzorovanie". 
Navrhovaný § 38 ods. 2 je v súlade so smernicou o audiovizuálnych mediálnych službách, ktorá ponecháva na výber či sponzor bude označený na začiatku, počas a/alebo na konci programu, zatiaľ čo predložený návrh zákona (rovnako ako súčasná právna úprava) ukladá povinnosť označiť sponzora na začiatku aj na konci programu. Návrh zákona však nebráni označeniu sponzora aj počas programu. 	
Verejnosť 	§ 18b ods. 3 
vypustiť bod 39 návrhu 

Úpravu tejto povinnosti poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby navrhujeme upraviť v deviatej časti ZVR. 
Informovanie o multimodálnej dostupnosti rieši § 41b ods. 2 písm. b). 
 	O 	N 	Vzhľadom na neakceptovanie pripomienok požadujúcich komplexnú úpravu podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v deviatej časti zákona je táto pripomienka neopodstatnená. 	
Verejnosť 	§ 18b ods. 1 
vypustiť bod 38 návrhu 
Úpravu tejto povinnosti poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby navrhujeme upraviť v deviatej časti ZVR. 
Informovanie o multimodálnej dostupnosti rieši § 41b ods. 2 písm. b). 
 	O 	N 	Vzhľadom na neakceptovanie pripomienok požadujúcich komplexnú úpravu podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v deviatej časti zákona je táto pripomienka neopodstatnená. 	
Verejnosť 	nadpis § 18b  
vypustiť bod 37 návrhu 

Úpravu tejto povinnosti poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby navrhujeme upraviť v deviatej časti ZVR. 
Informovanie o multimodálnej dostupnosti rieši § 41b ods. 2 písm. b). 
 	O 	N 	Vzhľadom na neakceptovanie pripomienok požadujúcich komplexnú úpravu podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v deviatej časti zákona je táto pripomienka neopodstatnená. 	
Verejnosť 	Nadpis štvrtej časti  
vypustiť bod 36 návrhu 

Navrhujeme, aby úprava všetkých podmienok poskytovania audiovizuálnej mediálnej služby bola súčasťou deviatej časti zákona. 
Vzhľadom na to, že ZVR upravuje a vždy upravoval povinnosti vysielateľov nad rámec platných európskych smerníc, nemožno tieto povinnosti automaticky a bez náležitého zdôvodnenia vztiahnuť aj na audiovizuálne mediálne služby. 
 	O 	N 	Komplexná úprava podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie výlučne v deviatej časti zákona nepredstavuje optimálny legislatívny prístup k regulácii služieb, ktoré majú spoločné charakteristiky s televíznym vysielaním. Tento prístup nerešpektuje súčasnú systematiku zákona a navyše nelogicky upravuje audiovizuálne mediálne služby na požiadanie spoločne s programovou službou určenou výlučne na vlastnú propagáciu a s programovou službou určenou výlučne na telenákup. 
Úpravu povinností audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v štvrtej časti zákona považujeme za odôvodnenú (pozri odôvodnenie vyhodnotenia súvisiacich pripomienok). 
 	
Verejnosť 	§ 19 ods. 1 
Vypustiť z § 19 ods. 1 slovné spojenie "audiovizuálna mediálna služba na požiadanie". 

Vzhľadom na to, že ZVR upravuje a vždy upravoval povinnosti vysielateľov nad rámec platných európskych smerníc, nemožno tieto povinnosti automaticky a bez náležitého zdôvodnenia vztiahnuť aj na audiovizuálne mediálne služby. 
Ustanovenie čl. 3b Smernice požaduje od členských štátov „primeranými prostriedkami zabezpečiť, aby audiovizuálne mediálne služby ... neobsahovali žiadne podnecovanie nenávisti na základe rasy, pohlavia, náboženstva alebo národnosti“. 

 	O 	N 	Navrhovaná úprava povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie súvisiacich s ochranou ľudskej dôstojnosti a ľudskosti je identická ako v súčasnosti pri vysielaní. Tento prístup umožní využitie doterajšej rozhodovacej činnosti Rady pre vysielanie a retransmisiu pri výklade príslušných ustanovení, čím môže prispieť k posilneniu právnej istoty poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie . 
 	
Verejnosť 	§ 6a ods. 1 písm. n) 
vypustiť bod 25 návrhu 

Toto ustanovenie rieši obsah výročnej správy RVR - vypustenie súvisí s vypustením oznamovacej povinnosti (bod 92) 	O 	N 	Pripomienka sa neakceptuje, keďže oznamovacia povinnosť sa v návrhu zákona ponecháva.  	
Verejnosť 	§ 5 ods. 3 písm. b) 
vypustiť bod 19 návrhu 

Vypustenie súvisí s predchádzajúcim bodom – ide o povinnosť Rady pre vysielanie a retransmisiu zverejňovať prostredníctvom svojej internetovej stránky, periodickej tlače a tlačovej agentúry prehľad poskytovateľov audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie a vysielateľov prostredníctvom internetu. 	O 	N 	Pripomienka sa neakceptuje, keďže oznamovacia povinnosť sa v návrhu zákona ponecháva.  	
Verejnosť 	§ 5 ods. 1 písmeno j) 
vypustiť bod 12 návrhu 

Návrhy súvisia s vypustením oznamovacej povinnosti navrhovanej MK SR v bode 92 návrhu zákona. 
Oznamovacia povinnosť poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby nie je upravená Smernicou a navyše Smernica o elektronickom obchode (2000/31/ES) vo svojom čl. 4 takéto opatrenia zakazuje: „Členské štáty zabezpečia, aby začatie a vykonávanie činnosti 
poskytovateľa služby informačnej spoločnosti nepodliehali predchádzajúcemu 
oprávneniu ani žiadnej inej požiadavke, ktorá má rovnaký účinok.“ 
Oznamovacia povinnosť tak, ako je upravená v návrhu zákona je požiadavkou, ktorá má obdobný účinok ako udelenie predchádzajúceho oprávnenia (sankcia za nesplnenie oznamovacej povinnosti, povinnosť splniť oznamovaciu povinnosť najneskôr v deň začatia poskytovania služby). 
 	O 	N 	Oznamovacia povinnosť nepredpokladá administratívnu autorizáciu, na jej splnenie sa nevyžaduje žiaden administratívny súhlas, ani uplynutie lehoty – jej splnenie nastane oznámením požadovaných údajov Rade pre vysielanie a retransmisiu, pričom táto povinnosť sa nemusí nevyhnutne vykonať pred samotným začatím poskytovania predmetnej služby. Oznamovacia povinnosť preto čl. 4 smernice o elektronickom obchode neodporuje. 
Pripomienka sa neakceptuje, keďže oznamovacia povinnosť sa v návrhu zákona ponecháva.  	
Verejnosť 	§ 67 ods. 13  
Vypustiť bod 117 návrhu a nahradiť týmto znením: 
„(13) Rada uloží poskytovateľovi audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie pokutu od 35 eur do 16 000 eur, ak porušil 
a) niektorú z povinností podľa § 41b, 
b) podmienky sponzorovania, umiestňovania produktov alebo iné podmienky mediálnej komerčnej komunikácie.“. 

Doterajšie odseky 10 a 11 sa označujú ako odseky 14 a 15. 

Zároveň je potrebné upraviť úvodnú vetu tohto bodu. 

Zjednodušenie úpravy jednotlivých povinností poskytovateľov audiovizuálnej mediálnej služby umožnili aj zjednodušenie sankčného ustanovenia. 
 	O 	N 	Vzhľadom na neakceptovanie pripomienok požadujúcich diferencovanejšiu úpravu povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie a vysielateľov sa pripomienka neakceptuje. 	
Verejnosť 	K Čl. I návrhu zákona ako k celku. Pripomienka je zásadná. 

1. V Čl. I sa vkladá nový bod 7, ktorý znie: 
V § 3 sa za písm. s) vkladá nové písm. t), ktoré znie: 
„t) vysielateľom prostredníctvom internetu je vysielateľ, ktorého vysielanie prijíma viac ako 30 % obyvateľov“ 
Ostatné písm. sa posunú v poradí. 

2. V Čl. I v bode 92 doplniť v novom § 63a nový ods. 2 v znení 
„(2) Za začatie vysielania prostredníctvom internetu sa považuje 15. deň v mesiaci nasledujúcom po mesiaci, v ktorom počet prijímateľov televízneho vysielania prostredníctvom internetu presiahol 30 % obyvateľov.“ 
Doterajší ods. 2 sa označí ako ods. 3. 

Obe pripomienky považujeme za zásadné. 

V prípade, že našim pripomienkam nebude vyhovené, zastupovať signatárov hromadnej pripomienky v rozporovom konaní sú splnomocnení: 

Ondrej Dostál, Beskydská 8, 811 05 Bratislava 
Ondrej Jombík, Hlavná 3, 927 01, Šaľa 
Marcel Zajac, Púpavova 15, 841 04 Bratislava 
Dušan Sloboda, Ďumbierska 18, 080 01 Prešov 
Radovan Ďurana, Nábrežná 3, 038 61 Vrútky 
Ivan Kuhn, Šafárikova 86, 048 01 Rožňava 

Zdôvodnenie pripomienky: 

Podľa čl. 26 ods. 4 Ústavy Slovenskej republiky „Slobodu prejavu a právo vyhľadávať a šíriť informácie možno obmedziť zákonom, ak ide o opatrenia v demokratickej spoločnosti nevyhnutné na ochranu práv a slobôd iných, bezpečnosť štátu, verejného poriadku, ochranu verejného zdravia a mravnosti.“ V prípade televízneho vysielania prostredníctvom internetu neexistuje podľa nášho názoru žiadny legitímny dôvod pre obmedzenie šírenia informácií v podobe regulovania vysielania zákonom o vysielaní a retransmisii. Jediným dôvodom pre zavedenie tejto úpravy je existencia Smernice, z ktorej povinnosť zaviesť istú reguláciu vyplýva. 

Ako sa uvádza v predkladacej správe „návrhom zákona sa do právneho poriadku Slovenskej republiky transponujú ustanovenia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/65/ES z 11. decembra 2007, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 89/552/EHS o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch, týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania. Slovenská republika je povinná uviesť zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do účinnosti najneskôr do 19. decembra 2009.“ Text Smernice je dostupný tu: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2007:332:0027:01:SK:HTML 

Smernica prichádza s požiadavkou vytvorenia regulačného rámca aj pre audiovizuálne služby a televízne vysielanie prostredníctvom internetu. Uvádza sa v nej však zároveň aj to, že „na účely tejto smernice by definícia audiovizuálnych mediálnych služieb mala zahŕňať iba audiovizuálne mediálne služby, či už televízne vysielanie, alebo audiovizuálne mediálne služby na požiadanie, ktoré sú masmediálne, t. j. určené na prijímanie, a ktoré by mohli ovplyvňovať významnú časť širokej verejnosti.“ 

Hromadnou pripomienkou navrhujeme pre potreby zákona konkretizovať požiadavku ovplyvňovania významnej časti širokej verejnosti pre internetové vysielanie analogicky ako v prípade multiregionálneho (terestriálneho) vysielania, ktoré podľa súčasného znenia § 3 písm. n) je vysielaním, ktoré „pokrýva viac regiónov a ktoré môže prijímať viac ako 30 % a menej ako 80 % obyvateľov“. Keďže pri vysielaní prostredníctvom internetu nie je relevatné hovoriť o pokrytí, ale o reálnych prijímateľoch vysielania, navrhujeme pre potreby slovenskej právnej úpravy určiť podmienku pre televízne vysielanie prostredníctvom internetu, ktoré môže ovplyvňovať významnú časť širokej verejnosti, prostredníctvom hranice 30 % obyvateľov. 

 	O 	N 	Smernica o audiovizuálnych mediálnych službách (ďalej len „smernica“) zavádza pre členské štáty povinnosť regulovať tak televízne vysielanie prostredníctvom internetu, ako aj audiovizuálne mediálne služby na požiadanie. Ak vysielanie programovej služby prostredníctvom internetu bude zámerným časovým usporiadaním programov a ďalších zložiek tejto služby, ktoré vytvárajú uzavretý celok, simultánne prijímateľný širokou verejnosťou a poskytovaný vysielateľom za účelom informovať, zabávať alebo vzdelávať širokú verejnosť, je nevyhnutné, aby takéto vysielanie podliehalo regulácii. V opačnom prípade by nebola zabezpečená náležitá transpozícia smernice. Smernica nediferencuje televízne vysielanie prostredníctvom internetu. Členské štáty sú pri transpozícii smernice viazané jej znením, pričom môžu prijímať striktnejšie pravidlá, avšak nemôžu netransponovať niektorú povinnosť, ktorú smernica zakotvuje. 	
Verejnosť 	§ 3 písm. t) 
vypustiť bod 7 návrhu 

Legislatívno-technická zmena súvisiaca s pripomienkou k bodu 5. návrhu zákona.  	O 	N 	Vzhľadom na neakceptovanie pripomienky k bodu 5. návrhu zákona sa bod 7 ponecháva. 	
Verejnosť 	§ 63a 
vypustiť bod 92 návrhu 

Oznamovacia povinnosť poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby nie je upravená Smernicou a navyše Smernica o elektronickom obchode (2000/31/ES) vo svojom čl. 4 takéto opatrenia zakazuje: „Členské štáty zabezpečia, aby začatie a vykonávanie činnosti 
poskytovateľa služby informačnej spoločnosti nepodliehali predchádzajúcemu 
oprávneniu ani žiadnej inej požiadavke, ktorá má rovnaký účinok.“ 
Oznamovacia povinnosť tak, ako je upravená v návrhu zákona môže mať obdobný účinok ako udelenie predchádzajúceho oprávnenia (sankcia za nesplnenie oznamovacej povinnosti, povinnosť splniť oznamovaciu povinnosť najneskôr v deň začatia poskytovania služby) a byť tak v rozpore so Smernicou o elektronickom obchode. 
 	O 	N 	Oznamovacia povinnosť nepredpokladá administratívnu autorizáciu, na jej splnenie sa nevyžaduje žiaden administratívny súhlas, ani uplynutie lehoty – jej splnenie nastane oznámením požadovaných údajov Rade pre vysielanie a retransmisiu, pričom táto povinnosť sa nemusí nevyhnutne vykonať pred samotným začatím poskytovania predmetnej služby. Oznamovacia povinnosť preto čl. 4 smernice o elektronickom obchode neodporuje. 	
Verejnosť 	§ 67 ods. 16 
V § 67 ods. 1416 sa slová „1 až 9“ nahrádzajú slovami „1 až 135“. 

Legislatívno-technická úprava súvisiaca s bodom 117. 	O 	N 	Vzhľadom na neakceptovanie pripomienok týkajúcich sa rozsahu a formy úpravy povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie je uplatnená pripomienka bezpredmetná. 	
Verejnosť 	§ 64 ods. 2 
V § 64 odsek 2 znie: 
„(2) Sankciu podľa odseku 1 písm. d) rada uloží, ak vysielateľ, prevádzkovateľ retransmisie, poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie alebo právnická osoba alebo fyzická osoba podľa § 2 ods. 3 a 4 aj napriek písomnému upozorneniu rady, od ktorého právoplatnosti neuplynuli tri roky, opakovane porušila povinnosť, na ktorej porušenie bola upozornenáý. Rada uloží pokutu bez predchádzajúceho upozornenia, ak bola porušená povinnosť uložená v § 19. Rada môže uložiť pokutu aj bez predchádzajúceho upozornenia, ak bola porušená povinnosť uložená v § 16 ods. 2 písm. a) a c), ods. 3 písm. l), § 20 ods. 1 a 3, § 30, ako aj v prípade vysielania bez oprávnenia [§ 2 ods. 1 písm. b)] alebo prevádzkovania retransmisie bez oprávnenia [§ 2 ods.2]. Pokutu rada určí podľa závažnosti veci, spôsobu, trvania a následkov porušenia povinnosti, miery zavinenia a s prihliadnutím na rozsah a dosah vysielania, poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb a retransmisie, získané bezdôvodné obohatenie a sankciu, ktorú už prípadne uložil samoregulačný orgán pre oblasť upravenú týmto zákonom v rámci vlastného samoregulačného systému. 

Lehotu tri roky možno považovať za lehotu, v ktorej možno hovoriť o opakovanom porušení povinnosti. Po období troch rokov je predpoklad, že vzhľadom na vývoj právnej úpravy a rozhodovacej činnosti regulačného orgánu nemusí de facto ísť o porušenie tej istej povinnosti. 
 	O 	N 	Návrh na ustanovenie trojročnej lehoty v zmysle uplatnenej pripomienky nemá oporu v smernici o audiovizuálnych mediálnych službách a nesleduje účel návrhu zákona. 
Povinnosť rady prihliadať pri určovaní pokuty aj na sankciu, ktorú už prípadne uložil samoregulačný orgán, vyplýva aj z predloženého návrhu zákona. 
 	
Verejnosť 	§ 20 ods. 4 
vypustiť bod 42 návrhu 

Vzhľadom na to, že ZVR upravuje a vždy upravoval povinnosti vysielateľov nad rámec platných európskych smerníc, nemožno tieto povinnosti automaticky a bez náležitého zdôvodnenia vztiahnuť aj na audiovizuálne mediálne služby. 	O 	N 	Dôvodom uloženia tejto povinnosti je potreba zabezpečiť náležitú ochranu maloletých aj v audiovizuálnych mediálnych službách na požiadanie, nakoľko veľkú časť užívateľov týchto služieb tvoria maloletí. 	
Verejnosť 	Čl. II, § 2 ods. 17 
Vypustiť bod 1 čl. II návrhu a nahradiť týmto textom: 
V § 2 ods. 17 sa slová za bodkočiarkou nahrádzajú slovami: „distributérom audiovizuálneho diela nie je osoba, ktorá verejne šíri audiovizuálne dielo priamo konečnému spotrebiteľovi, najmä poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie10a) alebo maloobchodný predajca.“. 

Poznámka pod čiarou k odkazu 10a znie: 
„10a) § 41a zákona č. 308/2000 Z. z. v znení zákona č. ...../2009 Z. z.“. 

Ustanovenie sa precizuje s ohľadom na existujúcu terminológiu, keďže „rozširovanie“ sa týka iba hmotných rozmnoženín, a nie elektronických rozmnoženín. 
 	O 	N 	Pojem "rozširuje" sa v zmysle uplatnenej pripomienky nahrádza pojmom "šíri". V ostatnej časti sa znenie predmetného ustanovenia ponecháva bezo zmeny. 	
Verejnosť 	Čl. I bod 36  

Navrhujeme bod 36 vypustiť. 

Navrhujeme, aby úprava všetkých podmienok poskytovania audiovizuálnej mediálnej služby bola súčasťou deviatej časti zákona. 
Vzhľadom na to, že ZVR upravuje a vždy upravoval povinnosti vysielateľov nad rámec platných európskych smerníc, nemožno tieto povinnosti automaticky a bez náležitého zdôvodnenia vztiahnuť aj na audiovizuálne mediálne služby. 

 	O 	N 	Komplexná úprava podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie výlučne v deviatej časti zákona nepredstavuje optimálny legislatívny prístup k regulácii služieb, ktoré majú spoločné charakteristiky s televíznym vysielaním. Tento prístup nerešpektuje súčasnú systematiku zákona a navyše nelogicky upravuje audiovizuálne mediálne služby na požiadanie spoločne s programovou službou určenou výlučne na vlastnú propagáciu a s programovou službou určenou výlučne na telenákup. 
Úpravu povinností audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v štvrtej časti zákona považujeme za odôvodnenú (pozri odôvodnenie vyhodnotenia súvisiacich pripomienok). 
 	
Verejnosť 	Čl. I bod 40  

Navrhujeme zmeniť znenie nasledovne: 
„(1) Programová služba a ich zložky nesmú 
h) spôsobom svojho spracovania a svojím obsahom zasahovať do ľudskej dôstojnosti a základných práv a slobôd iných, 
i) propagovať násilie a otvorenou alebo skrytou formou podnecovať nenávisť, znevažovať alebo hanobiť na základe pohlavia, rasy, farby pleti, jazyka, viery a náboženstva, politického či iného zmýšľania, národného alebo sociálneho pôvodu, príslušnosti k národnosti alebo k etnickej skupine, 
j) propagovať vojnu alebo opisovať kruté alebo inak neľudské konanie spôsobom, ktorý je ich nevhodným zľahčovaním, ospravedlňovaním alebo schvaľovaním, 
k) bezdôvodne zobrazovať scény reálneho násilia, kde sa nenáležitou formou zdôrazňuje skutočný priebeh umierania alebo sa zobrazujú osoby vystavované fyzickému či psychickému utrpeniu spôsobom, ktorý sa považuje za neoprávnený zásah do ľudskej dôstojnosti; platí to aj vtedy, ak dotknuté osoby s takým zobrazením súhlasili, 
l) otvorene alebo skrytou formou propagovať alkoholizmus, fajčenie, užívanie omamných látok, jedov a prekurzorov alebo zľahčovať následky užívania uvedených látok, 
m) nenáležitou formou zobrazovať maloletých, ktorí sú vystavovaní fyzickému alebo psychickému utrpeniu, 
n) zobrazovať detskú pornografiu alebo pornografiu obsahujúcu patologické sexuálne praktiky." 

Vzhľadom na to, že ZVR upravuje a vždy upravoval povinnosti vysielateľov nad rámec platných európskych smerníc, nemožno tieto povinnosti automaticky a bez náležitého zdôvodnenia vztiahnuť aj na audiovizuálne mediálne služby. 
Ustanovenie čl. 3b Smernice požaduje od členských štátov „primeranými prostriedkami zabezpečiť, aby audiovizuálne mediálne služby ... neobsahovali žiadne podnecovanie nenávisti na základe rasy, pohlavia, náboženstva alebo národnosti“. 

 	O 	N 	Úprava základných povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie je v súlade s čl. 3b smernice o audiovizuálnych mediálnych službách, ktorý je však sformulovaný príliš vágne na to, aby sa bezo zmeny stal súčasťou zákona. 
Navrhovaná úprava povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie súvisiacich s ochranou ľudskej dôstojnosti a ľudskosti je identická ako v súčasnosti pri vysielaní. Tento prístup umožní využitie doterajšej rozhodovacej činnosti Rady pre vysielanie a retransmisiu pri výklade príslušných ustanovení, čím môže prispieť k posilneniu právnej istoty poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie . 
 	
Verejnosť 	Čl. I bod 83 a 85  

Navrhujeme nasledovné znenie: 

„DEVIATA ČASŤ 
„PROGRAMOVÁ SLUŽBA URČENÁ VÝHRADNE NA VLASTNÚ PROPAGÁCIU, PROGRAMOVÁ SLUŽBA URČENÁ VÝHRADNE NA REKLAMU A TELENÁKUP, AUDIOVUZUÁLNA MEDIÁLNA SLUŽBA NA POŽIADANIE “. 

§ 40 
Programová služba určená výhradne na vlastnú propagáciu 

Na vysielanie programovej služby určenej výhradne na vlastnú propagáciu sa nevzťahujú ustanovenia šiestej a siedmej časti; ostatné ustanovenia tohto zákona sa použijú primerane. Iné formy reklamy než vlastná propagácia sú v rámci tejto programovej služby prípustné len v rámci časového rozsahu pre reklamu ustanoveného v § 36 ods. 2. 

§ 41 
Programová služba určená výhradne na reklamu a telenákup 

Na vysielanie programovej služby určenej výhradne na vlastnú propagáciu sa nevzťahujú ustanovenia šiestej a siedmej časti a ustanovenie § 36 ods. 2; ostatné ustanovenia tohto zákona sa použijú primerane. 

Osobitné ustanovenia o poskytovaní audiovizuálnej mediálnej službe na požiadanie 

§ 41a 
Audiovizuálna mediálna služba na požiadanie 

(1) Audiovizuálna mediálna služba na požiadanie na účely tohto zákona je služba poskytovaná verejnosti jej poskytovateľom v rámci podnikania alebo hlavnej činnosti obyčajne za odplatu prostredníctvom elektronickej komunikačnej siete s cieľom informovať, zabávať alebo vzdelávať širokú verejnosť, ak je poskytovaná spôsobom, ktorý umožňuje koncovému užívateľovi na jeho osobitnú žiadosť sledovať programy z ponuky tejto služby zostavenej poskytovateľom audiovizuálnej služby na požiadanie a v čase, ktorý si koncový užívateľ sám zvolil; audiovizuálnou mediálnou službou na požiadanie nie je 
a) elektronická korešpondencia odosielaná určenému počtu adresátov, a to ani vtedy, keď obsahuje program, 
b) internetová stránka fyzickej osoby alebo právnickej osoby slúžiaca na prezentačné alebo propagačné účely tejto osoby, a to ani vtedy, keď obsahuje program, 
c) služba, od ktorej poskytovania priamo závisí poskytovanie audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, najmä služba podmieneného prístupu, poskytovanie internetového priestoru, prenájom hardvéru, zdieľanie internetovej domény alebo distribúcia signálu, 
d) služba, ktorou sa verejnosti poskytujú zvukovo-obrazové komunikáty na požiadanie, ak tieto komunikáty nie sú programami alebo ich poskytovanie nie je hlavným účelom tejto služby, 
e) služba, ktorou sa širokej verejnosti poskytujú zvukovo-obrazové záznamy rozhlasového vysielania na požiadanie, 
f) agentúrny servis tlačových agentúr vrátane jeho zvukovo-obrazovej verzie, 
g) hazardné hry podľa osobitného predpisu35b) vrátane lotériových hier a stávkových hier, a to bez ohľadu na ich formu, 
h) vyhľadávací internetový systém, a to ani vtedy, ak jeho hlavným účelom je vyhľadávanie programov, 
i) služba sprístupňujúca verejnosti multimediálne diela vrátane internetových portálov poskytujúcich on-line prístup k počítačovým hrám alebo iným multimediálnym aplikáciám, a to aj vtedy, ak je multimediálne dielo zároveň audiovizuálnym dielom alebo obsahuje audiovizuálne dielo, 
j) služba, ktorou sa poskytuje prístup iba k zvukovej alebo textovej zložke programu, 
k) služba pozostávajúca z verejného šírenia alebo poskytovania na požiadanie zvukovo-obrazových komunikátov generovaných užívateľmi (user generated) v rámci záujmových spoločenstiev na účely ich zdieľania, spoločného používania alebo výmeny. 

(2) Poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie na účely tohto zákona je fyzická osoba alebo právnická osoba, ktorá určuje spôsob, akým je audiovizuálna mediálna služba na požiadanie organizovaná a nesie redakčnú zodpovednosť za výber programov tvoriacich ponuku tejto služby; redakčnou zodpovednosťou sa rozumie vykonávanie účinnej kontroly nad výberom programov, ako aj ich usporiadaním v rámci ponuky audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie a nezahŕňa právnu zodpovednosť. 

Povinnosti poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie 

(1) Poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie je povinný zabezpečiť, aby 
a) ním poskytovaná audiovizuálna mediálna služba na požiadanie neobsahovala podnecovanie k nenávisti na základe rasy, pohlavia, náboženstva alebo národnosti, 
b) ním poskytovaná audiovizuálna mediálna služba na požiadanie, ak môže vážne narušiť fyzický, psychický alebo morálny vývin maloletých, bola sprístupnená iba takým spôsobom, ktorým zabezpečí, aby maloletí nemohli takúto audiovizuálnu mediálnu službu na požiadanie za bežných okolností počuť ani sledovať, 
c) kinematografické diela poskytoval len v čase dohodnutom s nositeľmi práv k týmto dielam. 

(2) Poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie je ďalej povinný poskytnúť 
a) verejnosti ľahký, priamy a stály prístup k informáciám v rozsahu 
1. názov, obchodné meno alebo meno a priezvisko poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, 
2. adresa sídla, miesta podnikania alebo bydliska poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, 
3. telefónne číslo, adresa elektronickej pošty alebo internetovej stránky, 
b) koncovému užívateľovi vhodným spôsobom informáciu o tom, či je program poskytovaný spolu s dabingom alebo titulkovaním, najmä ak je tlmočený do posunkovej reči nepočujúcich alebo s hlasovým komentovaním pre nevidiacich, 
c) rade na požiadanie zoznam údajov o európskych dielach, ktoré sú súčasťou ním poskytovanej audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, obsahujúci údaje o programoch, ktoré sú európskymi dielami, údaje o podiele európskych diel v ponuke audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie a údaje o iných opatreniach na podporu európskych diel. 

(3) Na poskytovanie audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie sa nevzťahujú ustanovenia tretej časti okrem § 15, ustanovenia štvrtej, piatej, siedmej, desiatej, jedenástej a dvanástej časti a ustanovenia § 32 až 37a; ostatné ustanovenia tohto zákona sa použijú primerane. 

Poznámka pod čiarou k odkazu 35b znie: 
„35b) § 3 zákona č. 171/2005 Z. z. o hazardných hrách a o zmene a doplnení niektorých zákonov.“. 

Navrhujeme, aby úprava podmienok poskytovania audiovizuálnej mediálnej služby bola súčasťou deviatej časti zákona. 
V § 41a 41b je priamo alebo odkazovacou normou uvedená tá časť právnej úpravy, ktorá sa má dotknúť poskytovania audiovizuálnych mediálnej služieb. 

 	O 	N 	Komplexná úprava podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie výlučne v deviatej časti zákona nepredstavuje optimálny legislatívny prístup k regulácii služieb, ktoré majú spoločné charakteristiky s televíznym vysielaním. Tento prístup nerešpektuje súčasnú systematikU zákona a navyše nelogicky upravuje audiovizuálne mediálne služby na požiadanie spoločne s programovou službou určenou výlučne na vlastnú propagáciu a s programovou službou určenou výlučne na telenákup. 

Pojmové vymedzenie audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v návrhu zákona v plnej miere korešponduje s definíciou audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v smernici. Negatívna definícia audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie uvedená v pripomienke je neodôvodnená, keďže služby uvedené v predmetnom výpočte buď nezodpovedajú navrhovanej pozitívnej definíciI (pozri napr. písmená a) až c), h), j) atď.), alebo nie je dôvod na to, aby sa za audiovizuálne mediálne služby v prípade splnenia pozitívnej definície nepovažovali ( písm. f) predmetného výpočtu) a obsahuje množstvo pojmov, ktoré nie sú legálne definované a ich výklad by v praxi mohol byť problematický (napr. „poskytovanie internetového priestoru“,„vyhľadávací internetový systém“ a pod.). 

Úprava základných povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie kopíruje text čl. 3b smernice o audiovizuálnych mediálnych službách, ktorý je však sformulovaný príliš vágne na to, aby sa bezo zmeny stal súčasťou zákona. 
Úprava povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie súvisiacich s ochranou ľudskej dôstojnosti a ľudskosti je v zmysle návrhu zákona identická ako v súčasnosti pri vysielaní. Tento prístup umožní využitie doterajšej rozhodovacej činnosti Rady pre vysielanie a retransmisiu pri výklade príslušných ustanovení, čím môže prispieť k posilneniu právnej istoty poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie . 
 	
Verejnosť 	Čl. I bod 76  

Navrhujeme zmeniť § 39 odsek 1 nasledovne: 
„(1) Osoba, ktorej hlavnou činnosťou je výroba, predaj alebo nájom tovarov alebo poskytovanie služieb, ktorých reklama sa obmedzuje podľa § 33 ods. 1 a § 32 ods. 7, nesmie byť sponzorom programovej služby alebo programovej služby vysielanejého počas tohto obmedzenia.“. 

Prvá veta je nadbytočná, pretože obmedzenie sponzorovania osobou, ktorá sa zaoberá výrobou alebo predajom liekov je pokryté ustanovením § 39 ods. 3 ZVR. 
Zo znenia navrhovaného MK SR v druhej vete vyplýva, že toto ustanovenie sa vzťahuje aj na program v rámci audiovizuálnej mediálnej služby, t.j. program poskytovaný. Keďže ide o obmedzenia času vysielania reklamy, je takéto obmedzenie pre audiovizuálne mediálne služby irelevantné, a preto to musí byť zrejmé aj z formulácie ustanovenia. 

 	O 	N 	Prvá veta § 39 ods. 1 návrhu zákona zakazuje sponzorovať program alebo programovú službu osobám, ktorých hlavnou činnosťou je výroba, predaj alebo nájom omamných, psychotropných, alebo iných návykových látok, zbraní a streliva, kým § 39 ods. 3 návrhu zákona obmedzuje sponzorovanie osobami, ktoré sa zaoberajú výrobou alebo predajom liekov. 	
Verejnosť 	Čl. I bod 75  

Navrhujeme zmeniť znenie odseku 1 a 2 takto: 
(1) Sponzorovanie na účely tohto zákona je plnenie určené na priame alebo nepriame financovanie programu, programovej služby alebo audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie s cieľom propagovať názov alebo obchodné meno, ochrannú známku, dobrú povesť, tovary alebo aktivity osoby, ktorá také plnenie poskytla, ak ho poskytla právnická osoba alebo fyzická osoba, ktorá nie je vysielateľom alebo poskytovateľom audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie ani tento program nevyrobila; sponzorovaním nie je plnenie právnickej osoby alebo fyzickej osoby v súvislosti s programom, ktorý vyrobila, vysielateľa v súvislosti s vlastnou programovou službou alebo programom, ktorý v rámci nej vysiela, ani poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby v súvislosti s vlastnou audiovizuálnou mediálnou službou alebo programom, ktorý v rámci nej poskytuje. 
(2) Ak je program alebo séria programov čiastočne alebo ako celok sponzorovaný, musí byť vysielateľom a poskytovateľom audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie zreteľne označený názvom, ak ide o právnickú osobu, obchodným menom alebo menom a priezviskom, ak ide o fyzickú osobu, ktorá plnenie poskytla, na začiatku, počas programu alebo na konci programu. Vysielateľ a poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie môže na začiatku programu a na konci programu namiesto označenia podľa prvej vety označiť sponzorovaný program alebo sériu programov logom sponzora alebo odkazom na výrobok alebo službu sponzora. 

Navrhovaná zmena § 38 ods. 1 v súlade so sledovaným cieľom Smernice precizuje definíciu sponzorovania tak, aby neobmedzila sponzorovanie programov v rámci audiovizuálneho sektora. Najmä poskytovanie audiovizuálnej služby nie je (ani nemusí byť) hlavnou činnosťou jej poskytovateľa, preto je nedôvodné generálne vylúčiť sponzorovanie vysielania programov týmito osobami bez ohľadu na účel plnenia. Taktiež vylúčenie sponzorovania, ktoré poskytol vysielateľ vo vzťahu k poskytovaniu audiovizuálnej mediálnej služby, ktorú neprevádzkuje, nie je v súlade s cieľmi Smernice. 
Aj v § 38 ods. 2 je potrebné návrh zosúladiť so Smernicou. Harmonizácia v tomto prípade je dôležitá, pretože inak by bolo v prípade programov dodaných zo zahraničia potrebné dopĺňať, resp. odstraňovať sponzorské odkazy. 

 	O 	N 	Návrh zákona nezakazuje vzájomné poskytovanie plnení určených na priame alebo nepriame financovanie programu, programovej služby alebo audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie programov medzi vysielateľmi a poskytovateľmi audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie, ktoré sa poskytujú s cieľom propagovať názov alebo obchodné meno, ochrannú známku, dobrú povesť, tovary alebo aktivity osoby, ktorá také plnenie poskytla, iba takéto plnenia nezahŕňa do pojmu "sponzorovanie". 
Navrhovaný § 38 ods. 2 je v súlade so smernicou o audiovizuálnych mediálnych službách, ktorá ponecháva na výber či sponzor bude označený na začiatku, počas a/alebo na konci programu, zatiaľ čo predložený návrh zákona (rovnako ako súčasná právna úprava) ukladá povinnosť označiť sponzora na začiatku aj na konci programu. Návrh zákona však nebráni označeniu sponzora aj počas programu. 	
Verejnosť 	Čl. I bod 37, 38 a 39  

Navrhujeme body 37 až 39 vypustiť. 

Úpravu tejto povinnosti poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby navrhujeme upraviť v deviatej časti ZVR. 
Informovanie o multimodálnej dostupnosti rieši § 41b ods. 2 písm. b). 

 	O 	N 	Vzhľadom na neakceptovanie pripomienok požadujúcich komplexnú úpravu podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v deviatej časti zákona je táto pripomienka neopodstatnená. 	
Verejnosť 	K čl. I, bod 92 a súvisiace 
 
Mediálny inštitút v súvislosti s materiálom „Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon. č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov“, ktorý Ministerstvo kultúry SR predložilo do medzirezortného pripomienkového konania ako návrh implementácie Smernice o audiovizuálnych mediálnych službách (ďalej len „Smernica“), uplatňuje túto zásadnú pripomienku: 

Bod 92 žiadame vypustiť bez náhrady. 

Zároveň je potrebné vypustiť, resp. primerane upraviť súvisiace body čl. I (napr. čl. I body 12, 19, 25 atď.). 

Odôvodnenie: Samotná Smernica nepredpokladá autorizáciu poskytovania služby a takáto autorizácia je tiež v rozpore s inými aktmi EÚ; odporuje tiež princípom voľného pohybu služieb. 
 	O 	N 	Oznamovacia povinnosť nepredpokladá administratívnu autorizáciu, na jej splnenie sa nevyžaduje žiaden administratívny súhlas, ani uplynutie lehoty – jej splnenie nastane oznámením požadovaných údajov Rade pre vysielanie a retransmisiu, pričom táto povinnosť sa nemusí nevyhnutne vykonať pred samotným začatím poskytovania predmetnej služby.  	
Verejnosť 	K čl. I, bodom 96 a 98 
Mediálny inštitút v súvislosti s materiálom „Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon. č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov“, ktorý Ministerstvo kultúry SR predložilo do medzirezortného pripomienkového konania ako návrh implementácie Smernice o audiovizuálnych mediálnych službách (ďalej len „Smernica“), uplatňuje túto zásadnú pripomienku: 

Body 96 a 98 žiadame vypustiť bez náhrady. 

Odôvodnenie: Ustanovenia tak, ako sú navrhované sú potenciálne v rozpore s ústavnými princípmi šírenia informácií a nezodpovedajú povolenému zásahu do slobody prejavu. § 66b navyše vykazuje rozpor aj s ústavnou zásadou secundum et intra legem, keďže časovo nelimitované pozastavenie poskytovania služby môže mať až charakter cenzúry s ohľadom na skutočnosť, že o jeho rozsahu rozhodne správny orgán podľa ľubovôle. 
 	O 	N 	Predmetné povinnosti sú v súlade s podmienkami prípustného obmedzenia slobody prejavu podľa čl. 26 ods. 4 Ústavy Slovenskej republiky a čl. 10 ods. 2 Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd. 
Povinnosť uverejniť oznam o porušení zákona je stanovená aj súčasným znením zákona č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii, pričom pripomienkujúci subjekt neuvádza, prečo by stanovenie rovnakej povinnosti aj pre vysielateľov prostredníctvom internetu malo vykazovať protiústavné charakteristiky. 
 	
Verejnosť 	K doložke vplyvov 
Mediálny inštitút v súvislosti s materiálom „Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon. č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z. z. o telekomunikáciách v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov“, ktorý Ministerstvo kultúry SR predložilo do medzirezortného pripomienkového konania ako návrh implementácie Smernice o audiovizuálnych mediálnych službách (ďalej len „Smernica“), uplatňuje nasledujúcu pripomienku: 

Doložku žiadame uviesť do súladu so skutočnosťou v časti Odhad vplyvov na obyvateľov, hospodárenie podnikateľskej sféry a iných právnických osôb, Odhad vplyvov na podnikateľské prostredie, ako aj Odhad vplyvov na zamestnanosť, ako aj tieto vplyvy kvantifikovať, keďže existuje riziko zhoršenia podnikateľského prostredia, ktoré môže mať vplyv aj na zamestnanosť. 

Odôvodnenie: V doložke v časti Odhad vplyvov na obyvateľov, hospodárenie podnikateľskej sféry a iných právnických osôb predkladateľ tvrdí, že „Nová právna úprava v žiadnych aspektoch negatívne neovplyvní obyvateľov, podnikateľskú sféru alebo iné právnické osoby, naopak vo vzťahu k obyvateľom je pozitívnym prínosom, nakoľko posilňuje právo na informácie.“ Zároveň sa v doložke tvrdí, že „Realizácia návrhu zákona nepredpokladá negatívny vplyv na podnikateľské prostredie.“ ani na zamestanosť. Tieto tvrdenia sú skôr želaním predkladateľa, než reálnym predpokladom/konštatovaním. Naopak - zle nastavené regulačné prostredie tak, ako ho presadzuje predkladateľ, môže viesť až k migrácii existujúcich služieb mimo SR, tzn. že existuje potenciálne vysoké riziko/negatívny dopad na zamestnanosť v danom sektore. Keďže jurisdikcia SR sa bude v budúcnosti odvíjať najmä od počtu zamestnancov a miesta rozhodovania, je pravdepodobné, že nadnárodné spoločnosti budú porovnávať regulačné prostredie a nevýhodné regulačné prostredie môže byť dôvodom pre migrovanie služby (pričom služba sa naďalej bude poskytovať pre SR cezhranične). Migrácia bude mať teda vplyv aj na verejné financie. Rovnako nie je pravdou, že zákon neovplyvní negatívne podnikateľskú sféru. Návrh tak, ako je predložený, administratívne význame zaťaží najmä poskytovateľov on-demand služieb a internetových vysielateľov, keďže zavádza nové povinnosti dokonca nad rámec Smernice. 
 	O 	ČA 	Doložka vplyvov bola doplnená o vymedzenie vplyvu na verejné financie a tiež vplyvu na podnikateľské prostredie. 
Realizácia navrhovaného znenia § 60 zákona predpokladá ročnú úsporu výdavkov prevádzkovateľov retransmisie na správnych poplatkoch za vydanie rozhodnutia o zmene registrácie retransmisie vo výške cca 16.600,- EURO /500.000,- Sk/. Táto suma predstavuje zároveň aj zodpovedajúci výpadok príjmov štátneho rozpočtu. 
Tvrdenie "o migrácii existujúcich služieb mimo SR" v dôsledku uplatňovania navrhovanej regulácie považujeme za neopodstatnené. 	
ST 	§ 20 ods. 4 
vypustiť bod 42 návrhu / 

Vzhľadom na to, že ZVR upravuje a vždy upravoval povinnosti vysielateľov nad rámec platných európskych smerníc, nemožno tieto povinnosti automaticky a bez náležitého zdôvodnenia vztiahnuť aj na audiovizuálne mediálne služby. 	O 	N 	Dôvodom uloženia tejto povinnosti je potreba zabezpečiť náležitú ochranu maloletých aj v audiovizuálnych mediálnych službách na požiadanie, nakoľko veľkú časť užívateľov týchto služieb tvoria maloletí. 	
ST 	§ 67 ods. 16 
V § 67 ods. 14 sa slová „1 až 9“ nahrádzajú slovami „1 až 13“. / 

Legislatívno-technická úprava súvisiaca s bodom 117. 	O 	N 	Vzhľadom na neakceptovanie pripomienok týkajúcich sa rozsahu a formy úpravy povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie je uplatnená pripomienka bezpredmetná. 	
ST 	§ 3 písm. t) 
vypustiť bod 7 návrhu / 

Legislatívno-technická zmena súvisiaca s pripomienkou k bodu 5. návrhu zákona.  	O 	N 	Vzhľadom na neakceptovanie pripomienky k bodu 5. návrhu zákona sa bod 7 ponecháva. 	
ST 	Čl. II, § 12 ods. 3 písm. c) 
vypustiť bod 3 čl. II návrhu 

Povinnosť označovať programy v audiovizuálnej mediálnej službe klasifikáciou vekovej vhodnosti je nad rámec Smernice. Predmetom označovania podľa Smernice je len programová služba. 	O 	N 	Dôvodom uloženia tejto povinnosti je potreba zabezpečiť náležitú ochranu maloletých aj v audiovizuálnych mediálnych službách na požiadanie, nakoľko veľkú časť užívateľov týchto služieb tvoria maloletí. 	
ST 	Čl. II, § 2 ods. 17 
Vypustiť bod 1 čl. II návrhu a nahradiť týmto textom: 
V § 2 ods. 17 sa slová za bodkočiarkou nahrádzajú slovami: „distributérom audiovizuálneho diela nie je osoba, ktorá verejne šíri audiovizuálne dielo priamo konečnému spotrebiteľovi, najmä poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie10a) alebo maloobchodný predajca.“. 

Poznámka pod čiarou k odkazu 10a znie: 
„10a) § 41a zákona č. 308/2000 Z. z. v znení zákona č. ...../2009 Z. z.“. / 

Ustanovenie sa precizuje s ohľadom na existujúcu terminológiu, keďže „rozširovanie“ sa týka iba hmotných rozmnoženín, a nie elektronických rozmnoženín. 
 	O 	ČA 	Pojem "rozširuje" sa v zmysle uplatnenej pripomienky nahrádza pojmom "šíri". V ostatnej časti sa znenie predmetného ustanovenia ponecháva bezo zmeny. 	
ST 	§ 57 ods. 2 
Vypustiť bod 90 návrhu / 

Zmena súvisí s novým znením § 60 ods. 1, 8 a 9. 

 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
ST 	§ 57 ods. 1 
vypustiť bod 89. návrhu 

Zmena súvisí s novým znením § 60 ods. 1, 8 a 9. 

 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
ST 	§ 60 ods. 8 a 9 
V § 60 sa na konci dopĺňajú nové odseky 8 a 9, ktoré znejú: 
„(8) Prevádzkovateľ retransmisie je povinný oznámiť rade zmenu údajov uvedených v § 57 ods. 1 písm. g) súhrne za celý územný rozsah raz ročne do 31. januára daného kalendárneho roku podľa stavu k 1. januáru daného kalendárneho roku. Prevádzkovateľ retransmisie je tiež okrem toho povinný vyhovieť žiadosti rady o nahlásenie aktuálneho stavu údajov uvedených v § 57 ods. 1 písm. g) osobitne podľa jednotlivých častí svojho územného rozsahu, najmä v súvislosti s preverovaním splnenia povinnosti podľa § 17 ods. 1 písm. a) a b). 
(9) Ak prevádzkovateľ retransmisie zaradil do programovej ponuky predtým nezaradené rozhlasové programové služby alebo televízne programové služby, je povinný pri plnení povinnosti podľa odseku 8 doložiť aj údaje uvedené v § 57 ods. 2 písm. e).“/ 

Navrhované úpravy sú nevyhnutné na úplné zosúladenie slovenskej legislatívy s legislatívou Európskej únie vzhľadom na Rozsudok Európskeho súdneho dvora vo veci C-11/95 medzi Európskou Komisiou a Belgickým kráľovstvom. Podľa tohto Rozsudku je systém registrácie skladby televíznych programových služieb pri retransmisii „vážnym obmedzením retransmisie .... Následne, takýto systéme porušuje čl. 2 ods. 2 Smernice 89/552.“ Keďže účelom pripravovanej novelizácie zákona o vysielaní a retransmisii je implementácia Smernice AVMS, ktorá je novelizovanou Smernicou 89/552, považujeme za nevyhnutné, aby sa v rámci tejto novelizácie zosúladilo znenie zákona o vysielaní a retransmisii aj s judikatúrou ESD, ktorá sa týka Smernice AVMS. Ustanovenia zákona o vysielaní a retransmisii, ktoré sú navrhované vypustiť, svojou podstatou presne zodpovedajú systému, o ktorom ESD rozhodol, že je v rozpore s čl. 2 ods. 2 Smernice 89/552 (resp. čl. 2a ods. 1 po novelizácii Smernicou AVMS), t.j. v rozpore s povinnosťou členských štátov zabezpečiť voľný príjem a neobmedziť retransmisiu audiovizuálnych mediálnych služieb. Na dosiahnutie úplnej implementácie je preto potrebné upraviť predmetné ustanovenia zákona. 
Zároveň kvôli zabezpečeniu uplatnenia právomoci Rady pre vysielanie a retransmisiu posudzovať a sankcionovať plnenie povinnosti prenosu podľa § 17 ods. 1 písm. a) a b) zákona, navrhuje sa doplniť nové ustanovenie zákona. Toto nové ustanovenie zavádza novú povinnosť, podľa ktorej prevádzkovateľ retransmisie bude nahlasovať konkrétne programové skladby podľa častí územného rozsahu (t.j. podľa hlavných staníc) na základe žiadosti Rady. Rada tak bude môcť kedykoľvek posúdiť a vyriešiť prípadný podnet na nedodržiavanie povinnosti prenosu. 

 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
ST 	§ 60 ods. 1 
V § 60 ods. 1 sa za slová „registráciu retransmisie“ vkladá čiarka a slová „okrem údajov uvedených v § 57 ods. 1 písm. g),“. / 

Navrhované úpravy sú nevyhnutné na úplné zosúladenie slovenskej legislatívy s legislatívou Európskej únie vzhľadom na Rozsudok Európskeho súdneho dvora vo veci C-11/95 medzi Európskou Komisiou a Belgickým kráľovstvom. Podľa tohto Rozsudku je systém registrácie skladby televíznych programových služieb pri retransmisii „vážnym obmedzením retransmisie .... Následne, takýto systéme porušuje čl. 2 ods. 2 Smernice 89/552.“ Keďže účelom pripravovanej novelizácie zákona o vysielaní a retransmisii je implementácia Smernice AVMS, ktorá je novelizovanou Smernicou 89/552, považujeme za nevyhnutné, aby sa v rámci tejto novelizácie zosúladilo znenie zákona o vysielaní a retransmisii aj s judikatúrou ESD, ktorá sa týka Smernice AVMS. Ustanovenia zákona o vysielaní a retransmisii, ktoré sú navrhované vypustiť, svojou podstatou presne zodpovedajú systému, o ktorom ESD rozhodol, že je v rozpore s čl. 2 ods. 2 Smernice 89/552 (resp. čl. 2a ods. 1 po novelizácii Smernicou AVMS), t.j. v rozpore s povinnosťou členských štátov zabezpečiť voľný príjem a neobmedziť retransmisiu audiovizuálnych mediálnych služieb. Na dosiahnutie úplnej implementácie je preto potrebné upraviť predmetné ustanovenia zákona. 
Zároveň kvôli zabezpečeniu uplatnenia právomoci Rady pre vysielanie a retransmisiu posudzovať a sankcionovať plnenie povinnosti prenosu podľa § 17 ods. 1 písm. a) a b) zákona, navrhuje sa doplniť nové ustanovenie zákona. Toto nové ustanovenie zavádza novú povinnosť, podľa ktorej prevádzkovateľ retransmisie bude nahlasovať konkrétne programové skladby podľa častí územného rozsahu (t.j. podľa hlavných staníc) na základe žiadosti Rady. Rada tak bude môcť kedykoľvek posúdiť a vyriešiť prípadný podnet na nedodržiavanie povinnosti prenosu. 

 	O 	A 	Text upravený v zmysle pripomienky. 	
ST 	§ 64 odsek 2 
V § 64 odsek 2 znie: 
„(2) Sankciu podľa odseku 1 písm. d) rada uloží, ak vysielateľ, prevádzkovateľ retransmisie, poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie alebo právnická osoba alebo fyzická osoba podľa § 2 ods. 3 a 4 aj napriek písomnému upozorneniu rady, od ktorého právoplatnosti neuplynuli tri roky, opakovane porušila povinnosť, na ktorej porušenie bola upozornenáý. Rada uloží pokutu bez predchádzajúceho upozornenia, ak bola porušená povinnosť uložená v § 19. Rada môže uložiť pokutu aj bez predchádzajúceho upozornenia, ak bola porušená povinnosť uložená v § 16 ods. 2 písm. a) a c), ods. 3 písm. l), § 20 ods. 1 a 3, § 30, ako aj v prípade vysielania bez oprávnenia [§ 2 ods. 1 písm. b)] alebo prevádzkovania retransmisie bez oprávnenia [§ 2 ods.2]. Pokutu rada určí podľa závažnosti veci, spôsobu, trvania a následkov porušenia povinnosti, miery zavinenia a s prihliadnutím na rozsah a dosah vysielania, poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb a retransmisie, získané bezdôvodné obohatenie a sankciu, ktorú už prípadne uložil samoregulačný orgán pre oblasť upravenú týmto zákonom v rámci vlastného samoregulačného systému. 

Lehotu tri roky možno považovať za lehotu, v ktorej možno hovoriť o opakovanom porušení povinnosti. Po období troch rokov je predpoklad, že vzhľadom na vývoj právnej úpravy a rozhodovacej činnosti regulačného orgánu nemusí de facto ísť o porušenie tej istej povinnosti. 
 	O 	N 	Návrh na ustanovenie trojročnej lehoty v zmysle uplatnenej pripomienky nemá oporu v smernici o audiovizuálnych mediálnych službách a nesleduje účel návrhu zákona. 
Povinnosť rady prihliadať pri určovaní pokuty aj na sankciu, ktorú už prípadne uložil samoregulačný orgán, vyplýva aj z predloženého návrhu zákona. 
 	
ST 	§ 3 písmená b) až d) 
vypustiť bod 5 návrhu 
Navrhujeme, aby definície boli uvedené v deviatej časti zákona, v ktorej bude sústredená väčšina ustanovení týkajúca sa poskytovateľov audiovizuálnej mediálnej služby (rovnaký model sa už uplatňuje v prípade sponzorovania, reklamy, európskych diel atď.). 
Definícia audiovizuálnej mediálnej služby neobsahuje jej negatívne vymedzenie vyplývajúce so Smernice. Isté výkladové pravidlá obsiahnuté v dôvodovej správe nemožno z hľadiska právnej istoty potenciálne dotknutých subjektov považovať dostatočné. 
Definícia redakčnej zodpovednosti v prípade vysielateľa by mala byť súčasťou definície „vysielateľa“ v zákone 220/2007 Z. z. o digitálnom vysielaní (pozri aj pripomienku k čl. III návrhu zákona). 
 	O 	N 	Umiestnenie predmetných definícií (a to aj vzhľadom na neakceptovanie pripomienok, ktoré požadujú úpravu poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v deviatej časti zákona) by nerešpektovalo súčasnú systematiku zákona. 
Pojmové vymedzenie audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v návrhu zákona v plnej miere korešponduje s definíciou audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v smernici. Negatívne vymedzenie audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie nie je súčasťou normatívnej časti smernice, ale je súčasťou recitálov, pričom slúži na vysvetlenie a odôvodnenie definície uvedenej v normatívnej časti. Obdobný prístup je uplatnený v predloženom materiáli - legálna definícia je uvedená v paragrafovom znení návrhu zákona, kým osobitná časť dôvodovej správy ponúka výklad definovaného pojmu. 
Legálna definícia redakčnej zodpovednosti by mala byť obsiahnutá v zákone č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii, nakoľko tento zákon upravuje práva a povinnosti všetkých vysielateľov bez ohľadu na technologickú platformu vysielania, pričom vo vzťahu k zákonu č. 220/2007 Z. z. o digitálnom vysielaní predstavuje lex generalis . 
 	
ST 	§ 39 odsek 1 
§ 39 odsek 1 znie: 
„(1) Osoba, ktorej hlavnou činnosťou je výroba, predaj alebo nájom tovarov alebo poskytovanie služieb, ktorých reklama sa obmedzuje podľa § 33 ods. 1 a § 32 ods. 7, nesmie byť sponzorom programovej služby alebo programu vysielaného počas tohto obmedzenia.“. 

Prvá veta je nadbytočná, pretože obmedzenie sponzorovania osobou, ktorá sa zaoberá výrobou alebo predajom liekov je pokryté ustanovením § 39 ods. 3 ZVR. 
Zo znenia navrhovaného MK SR v druhej vete vyplýva, že toto ustanovenie sa vzťahuje aj na program v rámci audiovizuálnej mediálnej služby, t.j. program poskytovaný. Keďže ide o obmedzenia času vysielania reklamy, je takéto obmedzenie pre audiovizuálne mediálne služby irelevantné, a preto to musí byť zrejmé aj z formulácie ustanovenia. 
 	O 	N 	Prvá veta § 39 ods. 1 návrhu zákona zakazuje sponzorovať program alebo programovú službu osobám, ktorých hlavnou činnosťou je výroba, predaj alebo nájom omamných, psychotropných, alebo iných návykových látok, zbraní a streliva, kým § 39 ods. 3 návrhu zákona obmedzuje sponzorovanie osobami, ktoré sa zaoberajú výrobou alebo predajom liekov. 	
ST 	Čl. II, § 12 ods. 1 
vypustiť bod 2 čl. II návrhu / 

Povinnosť označovať programy v audiovizuálnej mediálnej službe klasifikáciou vekovej vhodnosti je nad rámec Smernice. Predmetom označovania podľa Smernice je len programová služba. 	O 	N 	Dôvodom uloženia tejto povinnosti je potreba zabezpečiť náležitú ochranu maloletých aj v audiovizuálnych mediálnych službách na požiadanie, nakoľko veľkú časť užívateľov týchto služieb tvoria maloletí. 	
ST 	čl. III, § 3 ods. 7 
V § 3 ods. 7 sa na konci pripája bodkočiarka a slová: „redakčnou zodpovednosťou sa rozumie vykonávanie účinnej kontroly nad výberom programov a nad ich časovým usporiadaním do programovej štruktúry vysielania programovej služby a nezahŕňa právnu zodpovednosť vysielateľa.“. 

Zmena súvisí s vypustením tejto definície z čl. I, bodu 5 návrhu zákona. Vymedzenie v zákone č. 308/2000 Z. z. nie je vhodné už aj preto, že samotná definícia „vysielateľa“ (§ 3 ods. 7 zák. 220/2007 Z. z.), ktorá platí pre celý právny poriadok, narába s redakčnou zodpovednosťou. 	O 	N 	Legálna definícia redakčnej zodpovednosti by mala byť obsiahnutá v zákone č. 308/2000 Z. z. o vysielaní a retransmisii, nakoľko tento zákon upravuje práva a povinnosti všetkých vysielateľov bez ohľadu na technologickú platformu vysielania, pričom vo vzťahu k zákonu č. 220/2007 Z. z. o digitálnom vysielaní predstavuje lex generalis . 	
ST 	Čl. III, § 3 ods. 6 
(6) Vysielanie samostatného prenosu verejného podujatia alebo inej udalosti sa nepovažuje za vysielanie programovej služby. Za vysielanie rozhlasovej programovej služby sa nepovažuje ani šírenie informácií alebo iných komunikátov prostredníctvom internetu.“ / 

Navrhovaná zmena ustanovenia v súlade so sledovaným cieľom Smernice precizuje definíciu programovej služby negatívnym vymedzením tak, aby nevznikli pochybnosti o tom, že príležitostné vysielanie prenosu z podujatia (napr. webcasting priebehu konferencie, prenos schôdze NR SR a pod.) netvorí programovú službu, ktorá je predmetom regulácie. Ustanovenia o lineárnych obsahových službách pritom ostávajú nedotknuté. 
Zmena súvisí s vypustením tejto definície z čl. I, bodu 5 návrhu zákona. Vymedzenie v zákone č. 308/2000 Z. z. nie je vhodné už aj preto, že samotná definícia „vysielateľa“ (§ 3 ods. 7 zák. 220/2007 Z. z.), ktorá platí pre celý právny poriadok, narába s redakčnou zodpovednosťou. 

 	O 	N 	Legálne definície programovej služby a vysielania programovej služby považujeme za dostatočne presné. Príležitostné vysielanie prenosu z podujatia nemôže byť považované za vysielanie programovej služby, nakoľko definícia programovej služby predpokladá niekoľko zámerne časovo usporiadaných programov, ktoré vytvárajú uzatvorený celok.  	
ST 	§ 38 ods. 1 a 2 
Zmeniť ustanovenia § 38 ods. 1 a 2 takto: 
(1) Sponzorovanie na účely tohto zákona je plnenie určené na priame alebo nepriame financovanie programu, programovej služby alebo audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie s cieľom propagovať názov alebo obchodné meno, ochrannú známku, dobrú povesť, tovary alebo aktivity osoby, ktorá také plnenie poskytla; sponzorovaním nie je plnenie právnickej osoby alebo fyzickej osoby v súvislosti s programom, ktorý vyrobila, vysielateľa v súvislosti s vlastnou programovou službou alebo programom, ktorý v rámci nej vysiela, ani poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby v súvislosti s vlastnou audiovizuálnou mediálnou službou alebo programom, ktorý v rámci nej poskytuje. 
(2) Ak je program alebo séria programov čiastočne alebo ako celok sponzorovaný, musí byť vysielateľom a poskytovateľom audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie zreteľne označený názvom, ak ide o právnickú osobu, obchodným menom alebo menom a priezviskom, ak ide o fyzickú osobu, ktorá plnenie poskytla, na začiatku,počas alebo na konci programu. Vysielateľ a poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie môže na začiatku programu a na konci programu namiesto označenia podľa prvej vety označiť sponzorovaný program alebo sériu programov logom sponzora alebo odkazom na výrobok alebo službu sponzora. / 

Navrhovaná zmena § 38 ods. 1 v súlade so sledovaným cieľom Smernice precizuje definíciu sponzorovania tak, aby neobmedzila sponzorovanie programov v rámci audiovizuálneho sektora. Najmä poskytovanie audiovizuálnej služby nie je (ani nemusí byť) hlavnou činnosťou jej poskytovateľa, preto je nedôvodné generálne vylúčiť sponzorovanie vysielania programov týmito osobami bez ohľadu na účel plnenia. Taktiež vylúčenie sponzorovania, ktoré poskytol vysielateľ vo vzťahu k poskytovaniu audiovizuálnej mediálnej služby, ktorú neprevádzkuje, nie je v súlade s cieľmi Smernice. 
Aj v § 38 ods. 2 je potrebné návrh zosúladiť so Smernicou. Harmonizácia v tomto prípade je dôležitá, pretože inak by bolo v prípade programov dodaných zo zahraničia potrebné dopĺňať, resp. odstraňovať sponzorské odkazy. 
 	O 	N 	Návrh zákona nezakazuje vzájomné poskytovanie plnení určených na priame alebo nepriame financovanie programu, programovej služby alebo audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie programov medzi vysielateľmi a poskytovateľmi audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie, ktoré sa poskytujú s cieľom propagovať názov alebo obchodné meno, ochrannú známku, dobrú povesť, tovary alebo aktivity osoby, ktorá také plnenie poskytla, iba takéto plnenia nezahŕňa do pojmu "sponzorovanie". 
Navrhovaný § 38 ods. 2 je v súlade so smernicou o audiovizuálnych mediálnych službách, ktorá ponecháva na výber či sponzor bude označený na začiatku, počas a/alebo na konci programu, zatiaľ čo predložený návrh zákona (rovnako ako súčasná právna úprava) ukladá povinnosť označiť sponzora na začiatku aj na konci programu. Návrh zákona však nebráni označeniu sponzora aj počas programu. 	
ST 	§ 27a 
vypustiť bod 48 návrhu / 

Úpravu tejto povinnosti poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby navrhujeme upraviť v deviatej časti ZVR. 
Sledovanie údajov o európskych dielach je riešená v § 41b ods. 2 písm. c). 
Navyše sledovanie údajov o výdavkoch na nové európske diela znamená ďalšie zaťaženie poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb a môže ich nútiť sprístupniť informácie, ktoré sa bežne považujú za predmet obchodného tajomstva. Navyše nie je zrejmé, že či sa majú brať do úvahy iba výdavky na diela poskytované v rámci audiovizuálnej mediálnej služby alebo aj výdavky na iné európske diela, ktoré poskytovateľ v rámci svojej služby neposkytol. Informácie o výdavkoch na európske diela možno uviesť aj v položke údaje o iných opatreniach podniknutých na podporu európskych diel – preto navrhujeme, aby poskytnutie tohto údaja bolo na dobrovoľnej báze. 	Z 	ČA 	Povinnosť poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie poskytnúť Rade pre vysielanie a retransmisiu údaje o výdavkoch na nové európske diela sa z návrhu zákona v zmysle uplatnenej pripomienky vypúšťa. 
Vzhľadom na neakceptovanie pripomienok požadujúcich úpravu podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v deviatej časti zákona požiadavka upraviť povinnosti poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie spojené so sledovaním údajov o európskych dielach nemá opodstatnenie. 	
ST 	§ 63a 
vypustiť bod 92 návrhu / 

Oznamovacia povinnosť poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby nie je upravená Smernicou a navyše Smernica o elektronickom obchode (2000/31/ES) vo svojom čl. 4 takéto opatrenia zakazuje: „Členské štáty zabezpečia, aby začatie a vykonávanie činnosti 
poskytovateľa služby informačnej spoločnosti nepodliehali predchádzajúcemu 
oprávneniu ani žiadnej inej požiadavke, ktorá má rovnaký účinok.“ 
Oznamovacia povinnosť tak, ako je upravená v návrhu zákona môže mať obdobný účinok ako udelenie predchádzajúceho oprávnenia (sankcia za nesplnenie oznamovacej povinnosti, povinnosť splniť oznamovaciu povinnosť najneskôr v deň začatia poskytovania služby) a byť tak v rozpore so Smernicou o elektronickom obchode. 
 	Z 	N 	Oznamovacia povinnosť nepredpokladá administratívnu autorizáciu, na jej splnenie sa nevyžaduje žiaden administratívny súhlas, ani uplynutie lehoty – jej splnenie nastane oznámením požadovaných údajov Rade pre vysielanie a retransmisiu, pričom táto povinnosť sa nemusí nevyhnutne vykonať pred samotným začatím poskytovania predmetnej služby. Oznamovacia povinnosť preto čl. 4 smernice o elektronickom obchode neodporuje. 	
ST 	§ 16 ods. 1 a 2 
Z ustanovení § 16 ods. 1 a 2 vypustiť slovné spojenia "poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie" a "audiovizuálna mediálna služba na požiadanie". / 

Navrhujeme, aby poskytovanie audiovizuálnej mediálnej služby bolo upravené v deviatej časti ZVR. 
Odsek 2 v bodoch a) a c) upravuje také povinnosti, o ktorých sa Smernica vôbec nezmieňuje. 

 	Z 	N 	Úpravu povinností uvedených v § 16 ods. 2 písm. a) a c) považujeme za odôvodnenú. 
Povinnosť poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie pozastaviť poskytovanie programu alebo jeho časti na základe rozhodnutia Rady pre vysielanie a retransmisiu sa bude v praxi realizovať iba v prípadoch závažného porušenia povinností, ktorých účelom je ochrana ľudskej dôstojnosti, ľudskosti a maloletých (napr. v prípade programu, ktorý by podnecoval rasovú nenávisť, zobrazoval detskú pornografiu a pod.). Tento inštitút predstavuje prostriedok ochrany najdôležitejších hodnôt chránených zákonom. 
Povinnosť zabezpečiť súlad programov a ich zložiek poskytovaných v rámci volebnej kampane s tzv. volebnými zákonmi vyplýva aj v súčasnosti z týchto zákonov (keďže aj audiovizuálne mediálne služby na požiadanie majú povahu hromadných informačných prostriedkov), avšak bez toho, aby bol stanovený orgán dohľadu nad uvedenou povinnosťou. Návrh zákona tento dohľad zveruje Rade pre vysielanie a retransmisiu, ktorá v prípade porušenia povinností vyplývajúcich z volebných zákonov môže takéto protiprávne správanie sancionizovať. 
Nakoľko pripomienky, požadajúce úpravu ostatných podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v deviatej časti zákona sa neakceptujú, úprava vyššie uvedených poviností v deviatej časti zákona by nemala opodstatnenie. 	
ST 	§ 5 ods. 1 písmeno j) 
vypustiť bod 12 návrhu / 

Návrhy súvisia s vypustením oznamovacej povinnosti navrhovanej MK SR v bode 92 návrhu zákona. 
Oznamovacia povinnosť poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby nie je upravená Smernicou a navyše Smernica o elektronickom obchode (2000/31/ES) vo svojom čl. 4 takéto opatrenia zakazuje: „Členské štáty zabezpečia, aby začatie a vykonávanie činnosti 
poskytovateľa služby informačnej spoločnosti nepodliehali predchádzajúcemu 
oprávneniu ani žiadnej inej požiadavke, ktorá má rovnaký účinok.“ 
Oznamovacia povinnosť tak, ako je upravená v návrhu zákona je požiadavkou, ktorá má obdobný účinok ako udelenie predchádzajúceho oprávnenia (sankcia za nesplnenie oznamovacej povinnosti, povinnosť splniť oznamovaciu povinnosť najneskôr v deň začatia poskytovania služby). 
 	Z 	N 	Oznamovacia povinnosť nepredpokladá administratívnu autorizáciu, na jej splnenie sa nevyžaduje žiaden administratívny súhlas, ani uplynutie lehoty – jej splnenie nastane oznámením požadovaných údajov Rade pre vysielanie a retransmisiu, pričom táto povinnosť sa nemusí nevyhnutne vykonať pred samotným začatím poskytovania predmetnej služby. Oznamovacia povinnosť preto čl. 4 smernice o elektronickom obchode neodporuje. 
Pripomienka sa neakceptuje, keďže oznamovacia povinnosť sa v návrhu zákona ponecháva.  	
ST 	§ 67 ods. 13  
Vypustiť bod 117 návrhu a nahradiť týmto znením: 
„(13) Rada uloží poskytovateľovi audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie pokutu od 35 eur do 16 000 eur, ak porušil 
a) niektorú z povinností podľa § 41b, 
b) podmienky sponzorovania, umiestňovania produktov alebo iné podmienky mediálnej komerčnej komunikácie.“. 

Doterajšie odseky 10 a 11 sa označujú ako odseky 14 a 15. 

Zároveň je potrebné upraviť úvodnú vetu tohto bodu./ 

Zjednodušenie úpravy jednotlivých povinností poskytovateľov audiovizuálnej mediálnej služby umožnili aj zjednodušenie sankčného ustanovenia. 

 	Z 	N 	Vzhľadom na neakceptovanie pripomienok požadujúcich diferencovanejšiu úpravu povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie a vysielateľov sa pripomienka neakceptuje. 	
ST 	§ 6a ods. 1 písm. n) 
vypustiť bod 19 návrhu / 

Toto ustanovenie rieši obsah výročnej správy RVR - vypustenie súvisí s vypustením oznamovacej povinnosti (bod 92) 	Z 	N 	Pripomienka sa neakceptuje, keďže oznamovacia povinnosť sa v návrhu zákona ponecháva.  	
ST 	§ 5 ods. 3 písm. b) 
vypustiť bod 19 návrhu / 

Vypustenie súvisí s predchádzajúcim bodom – ide o povinnosť Rady pre vysielanie a retransmisiu zverejňovať prostredníctvom svojej internetovej stránky, periodickej tlače a tlačovej agentúry prehľad poskytovateľov audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie a vysielateľov prostredníctvom internetu. 
 	Z 	N 	Pripomienka sa neakceptuje, keďže oznamovacia povinnosť sa v návrhu zákona ponecháva.  	
ST 	§ 20 ods. 2 
vypustiť bod 41 návrhu / 

Smernica obsahuje osobitnú úpravu ochrany maloletých v televíznom vysielaní (čl. 22 a nasl.) a osobitnú úpravu pre audiovizuálne mediálne služby (čl. 3h Smernice). 
Navrhujeme, aby úprava podmienok poskytovania audiovizuálnej mediálnej služby v súvislosti s ochranou maloletých bola súčasťou deviatej časti zákona (§ 41b ods. 1 písm. b) a zohľadnila znenie Smernice. 
 	Z 	N 	Navrhovaná úprava povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie súvisiacich s ochranou maloletích je v súlade so smernicou o audiovizuálnych mediálnych službách a zároveň je formulovaná obdobne ako v súčasnosti pri vysielaní. Tento prístup umožní využitie doterajšej rozhodovacej činnosti Rady pre vysielanie a retransmisiu pri výklade navrhovaného § 20 ods. 2, čím môže prispieť k posilneniu právnej istoty poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie . 
Aj vzhľadom na uvedné možno konštatovať, že zaradenie predmetných ustanovení do deviatej časti zákona by bolo nesystematické. 	
ST 	§ 19 ods. 1 
V § 19 ods. 1 vypustiť slovné spojenie "audiovizuálna mediálna služba na požiadanie" 

Vzhľadom na to, že ZVR upravuje a vždy upravoval povinnosti vysielateľov nad rámec platných európskych smerníc, nemožno tieto povinnosti automaticky a bez náležitého zdôvodnenia vztiahnuť aj na audiovizuálne mediálne služby. 
Ustanovenie čl. 3b Smernice požaduje od členských štátov „primeranými prostriedkami zabezpečiť, aby audiovizuálne mediálne služby ... neobsahovali žiadne podnecovanie nenávisti na základe rasy, pohlavia, náboženstva alebo národnosti“. 
 	Z 	N 	Navrhovaná úprava povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie súvisiacich s ochranou ľudskej dôstojnosti a ľudskosti je identická ako v súčasnosti pri vysielaní. Tento prístup umožní využitie doterajšej rozhodovacej činnosti Rady pre vysielanie a retransmisiu pri výklade príslušných ustanovení, čím môže prispieť k posilneniu právnej istoty poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie . 
 	
ST 	§ 18b ods. 3 
vypustiť bod 39 návrhu / 

Úpravu tejto povinnosti poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby navrhujeme upraviť v deviatej časti ZVR. 
Informovanie o multimodálnej dostupnosti rieši § 41b ods. 2 písm. b). 
 	Z 	N 	Vzhľadom na neakceptovanie pripomienok požadujúcich komplexnú úpravu podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v deviatej časti zákona je táto pripomienka neopodstatnená. 	
ST 	nadpis § 18b  
vypustiť bod 37 návrhu / 

Úpravu tejto povinnosti poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby navrhujeme upraviť v deviatej časti ZVR. 
Informovanie o multimodálnej dostupnosti rieši § 41b ods. 2 písm. b). 
 	Z 	N 	Vzhľadom na neakceptovanie pripomienok požadujúcich komplexnú úpravu podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v deviatej časti zákona je táto pripomienka neopodstatnená. 	
ST 	§ 18b ods. 1 
vypustiť bod 38 návrhu / 

Úpravu tejto povinnosti poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby navrhujeme upraviť v deviatej časti ZVR. 
Informovanie o multimodálnej dostupnosti rieši § 41b ods. 2 písm. b). 
 	Z 	N 	Vzhľadom na neakceptovanie pripomienok požadujúcich komplexnú úpravu podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v deviatej časti zákona je táto pripomienka neopodstatnená. 	
ST 	Nadpis štvrtej časti – od § 18 
vypustiť bod 36 návrhu / 

Navrhujeme, aby úprava všetkých podmienok poskytovania audiovizuálnej mediálnej služby bola súčasťou deviatej časti zákona. 
Vzhľadom na to, že ZVR upravuje a vždy upravoval povinnosti vysielateľov nad rámec platných európskych smerníc, nemožno tieto povinnosti automaticky a bez náležitého zdôvodnenia vztiahnuť aj na audiovizuálne mediálne služby. 
 	Z 	N 	Komplexná úprava podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie výlučne v deviatej časti zákona nepredstavuje optimálny legislatívny prístup k regulácii služieb, ktoré majú spoločné charakteristiky s televíznym vysielaním. Tento prístup nerešpektuje súčasnú systematiku zákona a navyše nelogicky upravuje audiovizuálne mediálne služby na požiadanie spoločne s programovou službou určenou výlučne na vlastnú propagáciu a s programovou službou určenou výlučne na telenákup. 
Úpravu povinností audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v štvrtej časti zákona považujeme za odôvodnenú (pozri odôvodnenie vyhodnotenia súvisiacich pripomienok). 
 	
ST 	nadpis deviatej časti, § 40, 41a a 41b 
Deviata časť vrátane nadpisu znie: 

„DEVIATA ČASŤ 
„PROGRAMOVÁ SLUŽBA URČENÁ VÝHRADNE NA VLASTNÚ PROPAGÁCIU, PROGRAMOVÁ SLUŽBA URČENÁ VÝHRADNE NA REKLAMU A TELENÁKUP, AUDIOVUZUÁLNA MEDIÁLNA SLUŽBA NA POŽIADANIE “. 

§ 40 
Programová služba určená výhradne na vlastnú propagáciu 

Na vysielanie programovej služby určenej výhradne na vlastnú propagáciu sa nevzťahujú ustanovenia šiestej a siedmej časti; ostatné ustanovenia tohto zákona sa použijú primerane. Iné formy reklamy než vlastná propagácia sú v rámci tejto programovej služby prípustné len v rámci časového rozsahu pre reklamu ustanoveného v § 36 ods. 2. 

§ 41 
Programová služba určená výhradne na reklamu a telenákup 

Na vysielanie programovej služby určenej výhradne na vlastnú propagáciu sa nevzťahujú ustanovenia šiestej a siedmej časti a ustanovenie § 36 ods. 2; ostatné ustanovenia tohto zákona sa použijú primerane. 

Osobitné ustanovenia o poskytovaní audiovizuálnej mediálnej službe na požiadanie 

§ 41a 
Audiovizuálna mediálna služba na požiadanie 

(1) Audiovizuálna mediálna služba na požiadanie na účely tohto zákona je služba poskytovaná verejnosti jej poskytovateľom v rámci podnikania alebo hlavnej činnosti obyčajne za odplatu prostredníctvom elektronickej komunikačnej siete s cieľom informovať, zabávať alebo vzdelávať širokú verejnosť, ak je poskytovaná spôsobom, ktorý umožňuje koncovému užívateľovi na jeho osobitnú žiadosť sledovať programy z ponuky tejto služby zostavenej poskytovateľom audiovizuálnej služby na požiadanie a v čase, ktorý si koncový užívateľ sám zvolil; audiovizuálnou mediálnou službou na požiadanie nie je 
a) elektronická korešpondencia odosielaná určenému počtu adresátov, a to ani vtedy, keď obsahuje program, 
b) internetová stránka fyzickej osoby alebo právnickej osoby slúžiaca na prezentačné alebo propagačné účely tejto osoby, a to ani vtedy, keď obsahuje program, 
c) služba, od ktorej poskytovania priamo závisí poskytovanie audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, najmä služba podmieneného prístupu, poskytovanie internetového priestoru, prenájom hardvéru, zdieľanie internetovej domény alebo distribúcia signálu, 
d) služba, ktorou sa verejnosti poskytujú zvukovo-obrazové komunikáty na požiadanie, ak tieto komunikáty nie sú programami alebo ich poskytovanie nie je hlavným účelom tejto služby, 
e) služba, ktorou sa širokej verejnosti poskytujú zvukovo-obrazové záznamy rozhlasového vysielania na požiadanie, 
f) agentúrny servis tlačových agentúr vrátane jeho zvukovo-obrazovej verzie, 
g) hazardné hry podľa osobitného predpisu35b) vrátane lotériových hier a stávkových hier, a to bez ohľadu na ich formu, 
h) vyhľadávací internetový systém, a to ani vtedy, ak jeho hlavným účelom je vyhľadávanie programov, 
i) služba sprístupňujúca verejnosti multimediálne diela vrátane internetových portálov poskytujúcich on-line prístup k počítačovým hrám alebo iným multimediálnym aplikáciám, a to aj vtedy, ak je multimediálne dielo zároveň audiovizuálnym dielom alebo obsahuje audiovizuálne dielo, 
j) služba, ktorou sa poskytuje prístup iba k zvukovej alebo textovej zložke programu, 
k) služba pozostávajúca z verejného šírenia alebo poskytovania na požiadanie zvukovo-obrazových komunikátov generovaných užívateľmi (user generated) v rámci záujmových spoločenstiev na účely ich zdieľania, spoločného používania alebo výmeny. 

(2) Poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie na účely tohto zákona je fyzická osoba alebo právnická osoba, ktorá určuje spôsob, akým je audiovizuálna mediálna služba na požiadanie organizovaná a nesie redakčnú zodpovednosť za výber programov tvoriacich ponuku tejto služby; redakčnou zodpovednosťou sa rozumie vykonávanie účinnej kontroly nad výberom programov, ako aj ich usporiadaním v rámci ponuky audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie a nezahŕňa právnu zodpovednosť. 

§ 41b 
Povinnosti poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie 

(1) Poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie je povinný zabezpečiť, aby 
a) ním poskytovaná audiovizuálna mediálna služba na požiadanie neobsahovala podnecovanie k nenávisti na základe rasy, pohlavia, náboženstva alebo národnosti, 
b) ním poskytovaná audiovizuálna mediálna služba na požiadanie, ak môže vážne narušiť fyzický, psychický alebo morálny vývin maloletých, bola sprístupnená iba takým spôsobom, ktorým zabezpečí, aby maloletí nemohli takúto audiovizuálnu mediálnu službu na požiadanie za bežných okolností počuť ani sledovať, 
c) kinematografické diela poskytoval len v čase dohodnutom s nositeľmi práv k týmto dielam. 

(2) Poskytovateľ audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie je ďalej povinný poskytnúť 
a) verejnosti ľahký, priamy a stály prístup k informáciám v rozsahu 
1. názov, obchodné meno alebo meno a priezvisko poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, 
2. adresa sídla, miesta podnikania alebo bydliska poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, 
3. telefónne číslo, adresa elektronickej pošty alebo internetovej stránky, 
b) koncovému užívateľovi vhodným spôsobom informáciu o tom, či je program poskytovaný spolu s dabingom alebo titulkovaním, najmä ak je tlmočený do posunkovej reči nepočujúcich alebo s hlasovým komentovaním pre nevidiacich, 
c) rade na požiadanie zoznam údajov o európskych dielach, ktoré sú súčasťou ním poskytovanej audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, obsahujúci údaje o programoch, ktoré sú európskymi dielami, údaje o podiele európskych diel v ponuke audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie a údaje o iných opatreniach na podporu európskych diel. 

(3) Na poskytovanie audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie sa nevzťahujú ustanovenia tretej časti okrem § 15, ustanovenia štvrtej, piatej, siedmej, desiatej, jedenástej a dvanástej časti a ustanovenia § 32 až 37a; ostatné ustanovenia tohto zákona sa použijú primerane. 

Poznámka pod čiarou k odkazu 35b znie: 
„35b) § 3 zákona č. 171/2005 Z. z. o hazardných hrách a o zmene a doplnení niektorých zákonov.“. / 

Navrhujeme, aby úprava podmienok poskytovania audiovizuálnej mediálnej služby bola súčasťou deviatej časti zákona. 
V § 41a 41b je priamo alebo odkazovacou normou uvedená tá časť právnej úpravy, ktorá sa má dotknúť poskytovania audiovizuálnych mediálnej služieb. 

 	Z 	N 	Komplexná úprava podmienok poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie výlučne v deviatej časti zákona nepredstavuje optimálny legislatívny prístup k regulácii služieb, ktoré majú spoločné charakteristiky s televíznym vysielaním. Tento prístup nerešpektuje súčasnú systematiku zákona a navyše nelogicky upravuje audiovizuálne mediálne služby na požiadanie spoločne s programovou službou určenou výlučne na vlastnú propagáciu a s programovou službou určenou výlučne na telenákup. 

Pojmové vymedzenie audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v návrhu zákona v plnej miere korešponduje s definíciou audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie v smernici. Negatívna definícia audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie uvedená v pripomienke je neodôvodnená, keďže služby uvedené v predmetnom výpočte buď nezodpovedajú navrhovanej pozitívnej definíciI (pozri napr. písmená a) až c), h), j) atď.), alebo nie je dôvod na to, aby sa za audiovizuálne mediálne služby v prípade splnenia pozitívnej definície nepovažovali ( písm. f) predmetného výpočtu) a obsahuje množstvo pojmov, ktoré nie sú legálne definované a ich výklad by v praxi mohol byť problematický (napr. „poskytovanie internetového priestoru“,„vyhľadávací internetový systém“ a pod.). 

Úprava základných povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie kopíruje text čl. 3b smernice o audiovizuálnych mediálnych službách, ktorý je však sformulovaný príliš vágne na to, aby sa bezo zmeny stal súčasťou zákona. 
Úprava povinností poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie súvisiacich s ochranou ľudskej dôstojnosti a ľudskosti je v zmysle návrhu zákona identická ako v súčasnosti pri vysielaní. Tento prístup umožní využitie doterajšej rozhodovacej činnosti Rady pre vysielanie a retransmisiu pri výklade príslušných ustanovení, čím môže prispieť k posilneniu právnej istoty poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych službieb na požiadanie . 
 	
ST 	§ 3 písmeno f) 
V § 3 písmeno f) znie: 
„f) program je v rámci 
1. programovej služby zvukový, obrazový alebo zvukovo-obrazový komunikát tvoriaci svojim obsahom, formou a funkciou uzatvorený celok, 
2. audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie súbor po sebe nasledujúcich obrazov sprevádzaných súvisiacim zvukom zaradený do ponuky audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie, ktorej forma a obsah sú porovnateľné s programovou službou,“. 

Smernica definuje „program“ ako súbor pohybujúcich sa obrazov so zvukom alebo bez zvuku predstavujúci samostatnú zložku v rámci štruktúry alebo katalógu....“ 
Definícia navrhovaná MK SR nie je v súlade so Smernicou a rozširuje definíciu programu v audiovizuálnej mediálnej službe aj na statické obrazové a zvukovo-obrazové komunikáty (zvukové záznamy sú vyňaté v definícii „audiovizuálna mediálna služba“). Vzhľadom na vecnú pôsobnosť ZVR a Smernice nemožno upraviť túto definíciu rovnako pre všetky služby. 
 	Z 	ČA 	Definícia programu upresnená nasledovným spôsobom: "Program je zvukový komunikát alebo zvukovo-obrazový a obrazový komunikát, ktorý je zložený z pohybujúcich sa obrazov so zvukom alebo bez zvuku, tvoriaci svojim obsahom, formou a funkciou uzavretý celok v rámci programovej služby vysielateľa alebo v rámci katalógu zostaveného poskytovateľom audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie." 
Požiadavka definovať program rozdielne pre oblasť vysielania a oblasť poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb na požiadanie je neopodstatneá. Potreba definovať pojem program rozdielne pre každú z uvedených oblastí nevyplýva ani zo smernice o audiovizuálnych mediálnych službách.  	
ST 	§ 66a a 66b 
§ 66a znie takto: 
„§ 66a 
Pozastavenie vysielania programu vysielaného prostredníctvom internetu alebo jeho časti 

Ak vysielateľ prostredníctvom internetu odvysielaním programu závažným spôsobom porušil povinnosti podľa § 16 ods. 2 písm. c), § 19 a § 20 ods. 1 a 3, rada pozastaví vysielanie tohto programu alebo jeho časti, a to najviac na 30 dní. 

§ 66b vypustiť / 

Uvedené opatrenie je nad rámec Smernice. Zavedenie takéhoto opatrenia nie je vhodné vzhľadom na charakter audiovizuálnych mediálnych služieb 
- po technickej stránke sledovaný účel je možné dosiahnuť aj iným spôsobom – zablokovaním istého obsahu 
- vzhľadom na cezhraničný charakter služieb sa audiovizuálne mediálne služby pod takouto právomocou RVR stanú nekonkurencieschopné 
Navyše takéto opatrenie vykazuje známky neoprávneného zásahu do slobody prejavu (resp. cenzúra), keďže má charakter zásahu štátneho orgánu do obsahu služby, a to trvalo, preventívne a bez toho, aby o tom rozhodol súd. 

 	Z 	N 	Povinnosť poskytovateľa audiovizuálnej mediálnej služby na požiadanie pozastaviť poskytovanie programu alebo jeho časti na základe rozhodnutia Rady pre vysielanie a retransmisiu sa bude v praxi realizovať iba v prípadoch závažného porušenia povinností, ktorých účelom je ochrana ľudskej dôstojnosti, ľudskosti a maloletých (napr. v prípade programu, ktorý by podnecoval rasovú nenávisť, zobrazoval detskú pornografiu a pod.). Tento inštitút predstavuje prostriedok ochrany najdôležitejších hodnôt chránených zákonom, pričom ak by rozhodnutie rady muselo byť časovo obmedzené, mohol by byť ohrozený samotný účel tohto rozhodnutia (napr. v prípade poskytovania programu zobrazujúceho detskú pornografiu takéto časové obmedzenie nemá opodstatnenie). Aj toto rozhodnutie možno napdanúť na súde v rámci tzv. správneho súdnictva.