Odôvodnenie
návrhu na skrátené legislatívne konanie o návrhu zákona o majetku vyšších územných celkov

	Vláda Slovenskej republiky uznesením číslo 557 z 20. júna 2001 schválila návrh zákona o majetku vyšších územných celkov. Vládny návrh zákona bol 20. júna 2001 v súlade  s uznesením Národnej rady Slovenskej republiky č. 1457 k 1. 6. 2001 predložený na rokovanie  Národnej rady Slovenskej republiky.

	Vládny návrh zákona o majetku vyšších územných celkov nadväzuje na postavenie vyšších územných celkov zakotvené v ústavnom zákone č. 90/2001 Z. z., ktorým sa mení a dopĺňa Ústava Slovenskej republiky č. 460/1992 Zb. v znení neskorších predpisov.

	Podľa vládneho návrhu tohto zákona prejdú do vlastníctva vyšších územných celkov hnuteľné veci aj nehnuteľné veci štátu vo vlastníctve štátu v správe tých právnických osôb, ku ktorým prejde zriaďovateľská funkcia na vyšší územný celok. Pôjde najmä o hnuteľný a nehnuteľný majetok v odvetví školstva, sociálnej starostlivosti, kultúrnej a osvetovej činnosti, zdravotnej starostlivosti, prípadne i v ďalších odvetviach, ak na základe osobitného zákona bude prenesená zriaďovateľská funkcia na vyšší územný celok.

	Vládny návrh zákona obsahuje aj úpravu prechodu pohľadávok, iných majetkových práv a záväzkov súvisiacich s majetkom, ktorý prejde do vlastníctva vyššieho územného celku, s výnimkou prechodu tzv. prevádzkových dlhov vzniknutých do dňa prechodu majetku štátu; tieto dlhy podľa novely zákona o rozpočtových pravidlách uhradí doterajší zriaďovateľ.

	Majetok štátu, ktorý nadobudol vyšší územný celok podľa tohto zákona a ktorý v čase jeho prechodu na vyšší územný celok slúžil na menovite určené účely (pre zabezpečenie vyučovacieho procesu, sociálnej pomoci, zdravotnej starostlivosti, kultúrnej a osvetovej činnosti) môže vyšší územný celok len zveriť do správy svojej rozpočtovej alebo príspevkovej organizácie. Tento majetok slúžiaci na verejnoprospešné účely súčasne bude osobitne chránený, nebude ho možné založiť, ani naň uskutočniť výkon rozhodnutia, exekúciu, konkurzné konanie a vyrovnacie konanie.

	Návrh zákona upravuje aj rozsah oprávnení a povinností pri dispozíciách s majetkom vyšších územných celkov, ktoré si tieto upravia v zásadách hospodárenia s majetkom vyššieho územného celku. Taktiež zakotvuje, ktoré  prevody majetku do vlastníctva iných subjektov, alebo ktoré vklady do majetku obchodných spoločností podliehajú schváleniu zastupiteľstvom.

	Voľby do orgánov samosprávnych krajov vyhlásil predseda Národnej rady Slovenskej republiky na 1. decembra 2001, čo znamená, že od. 1. januára 2002 tieto organy budú vykonávať nielen samosprávne funkcie, ale súčasne sa cit. zákonom prenesú vlastnícke práva štátu k časti majetku na nový subjekt vlastníckeho práva – vyšší územný celok.

	Ide o návrh zákona, ktorý nadväzuje na návrh zákona o prechode niektorých pôsobností z orgánov štátnej správy na obce a na samosprávne kraje.

	Vyššie územné celky budú na úsekoch podľa osobitných zákonov vykonávať pôsobnosti vrátane rozhodovacích, pričom v niektorých prípadoch pôjde o prenesený výkon štátnej správy. Budú teda rozhodovať aj o základných právach a slobodách fyzických osôb a právnických osôb, a to je dôvodom pre zabezpečenie aspoň minimálnej legisvakancie nielen zákona o prechode niektorých pôsobností z orgánov štátnej správy na obce a na samosprávne kraje, ale aj zákona o majetku vyšších územných celkov, pretože je nevyhnutné, aby vyššie územné celky súčasne nadobudli aj majetok, ktorý bude slúžiť na výkon prenesených kompetencií.

	Vláda Slovenskej republiky podáva Národnej rade Slovenskej republiky návrh na skrátené legislatívne konanie o vládnom návrhu zákona o majetku vyšších územných celkov, a to podľa § 89 ods. 1 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 350/1999 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky, aby sa zabránilo možnému ohrozeniu základných ľudských práv a slobôd. Majetok štátu, ktorý prejde do vlastníctva vyšších územných celkov bude slúžiť na zabezpečenie základných ľudských práv zaručených Ústavou Slovenskej republiky v oblasti vzdelávania, sociálnej pomoci, zdravotnej starostlivosti a ochrany zdravia a v oblasti  kultúry.