Author: ;

Návrh zásad zmluvnej úpravy
Predložený Návrh na uzavretie Zmluvy medzi Slovenskou republikou a Veľkou líbyjskou arabskou ľudovou socialistickou džamáhírijou o zamedzení dvojitého zdanenia a predchádzaní daňovému úniku v odbore daní z príjmov zodpovedá vnútroštátnym právnym podmienkam, ako aj tradičným požiadavkám bilaterálnych daňových vzťahov upravujúcich rozdelenie práva na daň z jednotlivých príjmov medzi štát zdroja príjmu a štát rezidencie skutočného vlastníka príjmu a je v súlade so Zásadami vlády SR pre oblasť medzinárodných zmlúv schválenými uznesením vlády č. 615 z 26. 08. 1997. Svojou podstatou návrh zmluvy zodpovedá prezidentskej zmluve podľa článku 7 Ústavy SR. 
Návrh zmluvy vychádza z modelovej zmluvy OSN a niektoré špecifiká z podmienok oboch štátov. 
Osobný a vecný rozsah zmluvy ako aj všeobecné definície sú uvedené v článkoch 1 - 5. V článku 5 zahŕňa pojem „stála prevádzkareň“ aj stavenisko, stavbu, montážny alebo inštalačný projekt alebo dozorné činnosti s tým spojené, ale len vtedy, ak uvedené činnosti trvajú dlhšie ako tri mesiace. Líbyjská strana presadzuje pri rokovaniach s členskými štátmi Európskej únie trojmesačný časový test pre vznik stálej prevádzkarne. 
Podľa článku 6 dane z príjmov plynúcich z nehnuteľného majetku prislúchajú tomu štátu, v ktorom sa príslušný nehnuteľný majetok nachádza. 
Podľa článku 7 právo na daň z príjmov z podnikania prislúcha štátu rezidencie príjemcu okrem prípadu, ak príjemca podniká v druhom štáte prostredníctvom stálej prevádzkarne, ktorá sa tam nachádza. 
Štát, v ktorom sa nachádza miesto skutočného vedenia podniku prevádzkujúceho medzinárodnú dopravu (lode a lietadlá) má primárne právo na dane z príjmov z podnikania v medzinárodnej doprave podľa článku 8. 
Článok 9 určuje podmienky úpravy ziskov prepojených spoločností na základe princípu nezávislého vzťahu. 
Podľa článku 10 právo na daň z dividend prislúcha len tomu štátu, ktorého rezidentom je príjemca dividend, aby dividendy plynúce rezidentom SR zo zdroja v Líbyjskej arabskej ľudovej socialistickej džamáhírii neboli zdaňované v štáte zdroja, keďže príjmy z dividend na základe majetkového podielu na spoločnosti vyplácajúcej dividendy nie sú zdaniteľným príjmom podľa zákona č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov v znení neskorších predpisov.  
Právo na daň z úrokov, sa podľa článku 11 primárne priznáva tomu štátu, ktorého rezidentom je príjemca úrokov. Štátu zdroja úrokov sa priznáva sekundárne právo na daň. Maximálna výška sadzby dane vyberanej zrážkou pri zdroji je 10 % z hrubej sumy úrokov. Úroky plynúce zo zdroja v jednom zmluvnom štáte samotnému druhému štátu, jeho nižšiemu správnemu útvaru alebo miestnemu orgánu alebo centrálnej (národnej) banke zmluvného štátu sú vyňaté zo zdanenia v štáte zdroja, a to z dôvodu stúpajúcej finančnej autonómie samospráv v Slovenskej republike. 
Podľa článku 12 sa daň z licenčných poplatkov rozdeľuje medzi štát zdroja a štát rezidencie príjemcu licenčných poplatkov a to tak, že štát zdroja smie licenčné poplatky zaťažiť maximálne 5 % sadzbou dane z hrubej sumy licenčných poplatkov. Toto obmedzenie sa rovnako vzťahuje na tradičné licenčné poplatky v zmysle autorského práva ako aj na priemyselné licenčné poplatky a prenájom priemyselných, obchodných a vedeckých zariadení. 
Podľa článku 13 právo na daň z príjmov zo scudzenia majetku sa priznáva podľa druhu scudzeného majetku. Ak ide o scudzenie nehnuteľného majetku, alebo podielov, ktoré sú najmenej z 50 % ich hodnoty kryté nehnuteľným majetkom, právo na daň z príjmu takého scudzeného majetku prislúcha tomu štátu, v ktorom sa nachádza príslušná nehnuteľnosť, rovnako v prípade scudzenia majetku stálej prevádzkarne, avšak právo na daň zo scudzenia iného ako nehnuteľného majetku sa priznáva štátu rezidencie scudziteľa. 
Podľa článku 14 príjmy z nezávislých činností, ktoré v rámci svojej profesie, napr. lekári, právnici a architekti a pod., rezidenti jedného zmluvného štátu vykonávajú v druhom zmluvnom štáte, zdaňujú sa v tom druhom zmluvnom štáte, ak tam majú stálu základňu alebo sa tam zdržiavajú viac ako 183 dní. 
Zdaňovanie príjmov zo závislej činnosti sa posudzuje podľa kritérií ustanovených v článku 15, pričom daň zo závislej činnosti prislúcha primárne štátu rezidencie daňovníka, sekundárne štátu zdroja príjmov a príjmy zo závislej činnosti vykonávanej na palube lode alebo lietadla prevádzkovaných v medzinárodnej doprave prislúcha tomu štátu, v ktorom sa nachádza miesto skutočného vedenia podniku prevádzkujúceho medzinárodnú dopravu. 
Odmeny prislúchajúce členovi štatutárneho orgánu spoločnosti sa zdaňujú v štáte rezidencie spoločnosti podľa článku 16. 
Príjmy športovcov alebo umelcov sa podľa článku 17 môžu zdaniť v štáte výkonu ich činností bez ohľadu na to, či plynú im priamo alebo prostredníctvom inej osoby. 
Podľa článku 18 sa právo na daň z odmien vyplácaných z dôvodu predchádzajúceho zamestnania – dôchodky, zdaňujú v štáte rezidencie ich príjemcu. 
Príjmy zo štátnej služby upravujú ustanovenia článku 19. Štruktúra tohto článku vychádza z pripomienok uplatnených k predchádzajúcim zmluvám, obsahom zodpovedá modelovým daňovým zmluvám OECD aj OSN. 
Podľa článku 20 príjmy, ktoré študent – rezident jedného zmluvného štátu, dostáva na účely svojho pobytu, štúdia alebo výcviku v druhom zmluvnom štáte, sa nezdania v tom druhom zmluvnom štáte, ak je ich zdroj mimo toho štátu. Študenti jedného zmluvného štátu budú mať v druhom zmluvnom štáte rovnaké daňové výhody aké požívajú študenti, ktorí sú rezidentmi toho druhého zmluvného štátu. 
Podľa článku 21 ostatné príjmy neuvedené v zmluve sa primárne zdaňujú v štáte rezidencie príjemcu, za predpokladu, že neplynú stálej prevádzkarni nachádzajúcej sa na území druhého štátu. Také príjmy sa však môžu zdaniť aj v štáte zdroja. 
Spôsob zamedzenia dvojitého zdanenia stanovuje článok 22 metódou zápočtu, ku ktorej sa prihlásili obe strany. 
Zásady rovnakého zaobchádzania sú stanovené v článku 23. Návrh znenia odseku 6 tohto článku bol upravený oproti ostatným zmluvám tak, aby zmluvná strana nemohla diskriminovať rezidentov druhej zmluvnej strany a ukladať na ich príjmy diskriminačné dane nad rámec zmluvných vzťahov. Zmluvy o zamedzení dvojitého zdanenia sa vzťahujú na dane takého charakteru ako dane z príjmov, dane z majetku, dane z nehnuteľností (ako aj na pokuty a penále vzťahujúce sa na tieto priame dane, ktorých ukladanie a vyberanie sa spravidla nepovažuje za diskriminačné). Nevzťahujú sa však na dane z dedičstva či darovania, na rôzne správne poplatky či colné poplatky, ani na platby sociálneho zabezpečenia, aj keby sa nazývali pojmom „dane“ (napr. rôzne druhy ekologických daní alebo cirkevných daní alebo daní z prevádzkovania motorových vozidiel alebo používania verejných komunikácií) a rovnako sa nevzťahujú na nepriame dane - spotrebné dane či daň z pridanej hodnoty. Vyberanie nepriamych daní sa v medzinárodnej praxi nepovažuje za diskriminačné, a preto ustanovenie odseku 6 nebráni zdaňovaniu tovarov a služieb nepriamymi daňami. Ustanovenia článku 23 zabezpečia, aby príjmy slovenských daňovníkov zo zdroja vo Veľkej líbyjskej arabskej ľudovej socialistickej džamáhíriji neboli zdaňované ťaživejšie ako príjmy líbyjských daňovníkov v rovnakom postavení, napr. vyššou sadzbou dane, ale tiež zabraňuje zaťažovať príjmy slovenských rezidentov daňou, ktorá je svojou podstatou diskriminačná, napr. „daň z investícií“, ktorá by mala negatívny vplyv na očakávané výnosy. 
Podmienky dohodovacieho konania v prípade zdaňovania príjmov v rozpore so zmluvou definuje článok 24 a výmenu daňových informácií potrebných na dohodovacie konanie aj iné konania, napr. vymeriavanie daní a pod., určujú podmienky článku 25. Podľa najnovšieho návrhu vychádzajúceho z modelovej zmluvy OSN článok 25 nie je obmedzený vecným a osobným rozsahom zmluvy definovaným podľa článkov 1 a  2. 
Daňové výsady prislúchajúce členom diplomatického a konzulárneho personálu vyplývajúce zo všeobecných pravidiel medzinárodného práva alebo na základe ustanovení osobitných dohôd potvrdzuje článok 26.
Článok 27 ustanovuje spôsob nadobudnutia platnosti zmluvy. Zmluva nadobudne platnosť 60 dní po dátume neskoršieho oznámenia o splnení vnútroštátnych právnych podmienok potrebných pre nadobudnutie platnosti zmluvy. Zmluva sa začne vykonávať od 1. januára nasledujúceho po roku, v ktorom zmluva nadobudne platnosť. 
Podľa článku 28 sa zmluva uzaviera na dobu neurčitú. Zmluvu je možné vypovedať diplomatickou cestou najskôr po piatich rokoch od nadobudnutia platnosti.