Author: MZP
Last saved by: agenda0

Dôvodová správa

I. Všeobecná časť

Kvalita ovzdušia významnou mierou ovplyvňuje stav životného prostredia, ľudské zdravie ako aj jednotlivé ekosystémy. Doterajšia právna úprava ochrany ovzdušia bola založená predovšetkým na emisnom princípe, tzn. upravovala správanie prevádzkovateľov zdrojov znečisťovania ovzdušia obmedzovaním vnášania znečisťujúcich látok do ovzdušia. Kvalita ovzdušia bola síce určená imisnými limitmi, ale neboli prioritnými z pohľadu riadenia ochrany ovzdušia. Obdobná prax bola aj v iných štátoch Európy.
Európska únia prijatím Rámcovej smernice Rady 96/62/EC o hodnotení a riadení kvality ovzdušia a nadväzujúcich dcérskych smerníc: 

-	smernice Európskeho parlamentu a Rady 1999/30/EC tykajúcej sa limitných hodnôt oxidu siričitého, oxidu dusičitého a oxidov dusíka, hmotných častíc a olova vo vonkajšom ovzduší, 
-	smernice 2000/69EC týkajúcej sa limitných hodnôt benzénu a oxidu uhoľnatého vo vonkajšom ovzduší a pripravovanej smernice o ozóne vo vonkajšom ovzduší 

zaväzuje členské štáty, aby vytvorili podmienky a realizovali opatrenia, ktoré zabezpečia, že kvalita ovzdušia sa udrží tam, kde je dobrá a v ostatných prípadoch sa zlepší (článok 1 Rámcovej smernice). V ochrane ovzdušia je tak kladený v prvom rade dôraz na dosiahnutie takej kvality ovzdušia, ktorá na základe súčasných vedeckých poznatkov neohrozí zdravie ľudí a ani životné prostredie. 

Slovenská republika ako asociovaná krajina sa zaviazala prebrať celú európsku legislatívu aj v tejto oblasti. Keďže kvalita ovzdušia sa stáva prvoradou, navrhuje sa prijať nový zákon, ktorý by zohľadnil tento trend a súčasne by aj upravil pôsobnosť štátnej správy v tejto oblasti. 

Navrhovaný zákon nahradí zákon č. 309/1991 Zb. o ochrane ovzdušia pred znečisťujúcimi látkami (zákon o ovzduší) v znení neskorších predpisov ako aj zákon SNR č. 134/1992 Zb. o štátnej správe ochrany ovzdušia. Časť týkajúca sa povinností právnických osôb a fyzických osôb a časť o poplatkoch a pokutách za znečisťovanie ovzdušia sa prakticky nemenia a zostávajú zachované. Pribudli ustanovenia upravujúce povinnosti z pohľadu hodnotenia  riadenia kvality ovzdušia. Rovnako je to aj v prípade zákona o štátnej správe, ochrany ovzdušia, ktorý je v návrhu zákona prevzatý do štvrtej časti. Aj tu sa doplnili len ustanovenia, ktoré sa týkajú zabezpečovania kvality ovzdušia. Doplnili sa aj základné ustanovenia o udeľovaní oprávnení odborným posudzovateľom na vydávanie odborných posudkov a oprávneným osobám na vykonávanie meraní emisií a úrovne znečistenia ovzdušia, ktoré sú v súčasnosti uvedené vo vykonávacích predpisoch.   

Na vykonanie zákona sa okrem doteraz platných vyhlášok  navrhuje vydať:

-  vyhlášku Ministerstva životného prostredia SR o kvalite ovzdušia, ktorou sa zabezpečí      transpozícia najmä limitných hodnôt a technických požiadaviek na hodnotenie kvality      ovzdušia, 
- vyhlášku MŽP SR,  ktorou sa vykonávajú niektoré ustanovenia zákona o ochrane ovzdušia    
   (doterajšie nariadenia vlády SR),
- vyhlášku Ministerstva životného prostredia Slovenskej republiky o obmedzovaní      emisií 
   prchavých organických látok (VOC) zo skladov benzínu a z jeho distribúcie z    distribučných skladov k benzínovým čerpadlám, ktorou sa preberá smernica EÚ 94/63/EC.

Návrh zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky a ostatnými právnymi predpismi. 
	
Návrh zákona je v súlade s medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná, najmä s Protokolom o ďalšom znižovaní emisií síry, Protokolom o ťažkých kovoch, Protokolom o obmedzovaní emisií prchavých organických zlúčenín alebo ich prenosov cez hranice štátov k Dohovoru o diaľkovom znečisťovaní ovzdušia prechádzajúcom hranicami štátov.

                                       

DOLOŽKA ZLUČITEĽNOSTI
k návrhu zákona s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie

1. Navrhovateľ zákona: Vláda Slovenskej republiky

2. Názov návrhu zákona: Zákon o ochrane ovzdušia

3. Záväzky Slovenskej republiky vo vzťahu k Európskym spoločenstvám a Európskej únii:
a) Návrh zákona svojou problematikou patrí medzi prioritné oblasti obsiahnuté v článku 70 (prioritná oblasť životné prostredie) a článku 81 Európskej dohody o pridružení, ktorý upravuje oblasť životného prostredia. 
Problematika návrhu zákona je prioritou podľa Partnerstva pre vstup, v ktorom SR prevzala záväzok dokončiť zosúlaďovanie legislatívy ES/EÚ v oblasti životného prostredia, transpozíciu acquis s osobitným dôrazom na kvalitu ovzdušia a kontrolu priemyselného znečistenia. 
Problematika návrhu zákona je prioritou podľa záverov screeningu, ktorý sa uskutočnil v roku 2001.
Problematika návrhu zákona je strednodobou prioritou podľa NPAA na rok 2001.

b) V negociačnej pozícii ku kapitole 22 - Životné prostredie prevzala SR záväzok akceptácie acquis a pripravenosti na jeho implementáciu k referenčnému dátumu vstupu do EÚ 1. januára 2004 s výnimkou prechodných období ako vyplýva z negociačných rokovaní.

4. Problematika návrhu zákona je upravená v práve Európskych spoločenstiev a v práve Európskej únie. 
     V práve Európskych spoločenstiev je problematika návrhu upravená v nasledovných právnych predpisoch:
-	pramene primárneho práva, a to:
-	článok 152 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva v jej amsterdamskom znení s názvom "Verejné zdravie" a článok 174 ZES o životnom prostredí, ktorý zakotvuje tzv. širší princíp prevencie (precautionary principle) ako základný princíp ochrany zdravia ľudí a ochrany životného prostredia". 
-	pramene sekundárneho práva, a to:
-	smernicu Rady 96/62/ES z 27. septembra 1996 o ohodnotení a riadení kvality ovzdušia,
-	smernicu Európskeho parlamentu a Rady 1999/30/ES z 22. apríla týkajúcu sa limitných hodnôt oxidu siričitého, oxidu dusičitého a oxidov dusíka, hmotných častíc a olova vo vonkajšom  
ovzduší,
-	smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2000/69/ES zo 16. novembra 2000 týkajúcu sa limitných hodnôt benzénu a oxidu uhoľnatého vo vonkajšom ovzduší,
-	návrh pripravovanej smernice o ozóne vo vonkajšom ovzduší vychádzajúcej zo spoločného stanoviska CP 16/2001 z 8. marca 2001,
-	smernicu Európskeho parlamentu a Rady 94/63/ES z 20.decembra 1994 o riadení emisií prchavých organických zlúčenín z uskladnenia benzínu a jeho distribúcie z distribučných skladov na čerpacie stanice,
-	smernicu Rady 93/12/EHS z 23. marca 1993 týkajúcu sa obsahu síry v určitých kvapalných palivách,
-	smernicu Rady 1999/32/ES z 26. apríla 1999 týkajúcu sa zníženia obsahu síry určitých kvapalných palív a meniacu smernicu 93/12/EHS
-	smernicu Európskeho parlamentu a Rady 98/70/ES z 13. októbra 1998 týkajúcu sa kvality 
benzínu a dieselových palív a meniacu smernicu Rady 93/12/EHS,
-	smernicu Rady 84/360/EHS z 28. júna 1984 o boji proti znečisťovaniu ovzdušia priemyselnými zariadeniami
-	smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2000/76/ES zo 4. decembra o spaľovaní odpadu,
-	smernicu Rady 1999/13/ES z 11.marca 1999 o obmedzení emisií prchavých organických zlúčenín (VOC) pri používaní organických rozpúšťadiel pri určitých činnostiach a v určitých zariadeniach,
-	smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2001/80 z 23. októbra 2001 o obmedzení emisií niektorých znečisťujúcich látok z veľkých zariadení na spaľovanie palív

V práve EÚ daná problematika nie je upravená.

5. Stupeň zlučiteľnosti návrhu zákona s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie 

Návrh zákona a priložené vykonávacie predpisy zabezpečujú nasledujúcu zlučiteľnosť s jednotlivým právnymi predpismi ES a EÚ:
-	úplnú zlučiteľnosť so smernicou Rady 96/62/ES,
-	úplnú zlučiteľnosť so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 1999/30/ES, 
-	úplnú zlučiteľnosť so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2000/69/ES,
-	úplnú zlučiteľnosť so spoločnou pozíciou 16/2001,
-	úplnú zlučiteľnosť so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 94/63/ES,
-	čiastočnú zlučiteľnosť so smernicou Rady 1999/32/ES,
-	čiastočnú zlučiteľnosť so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 98/70/ES,
-	čiastočnú zlučiteľnosť so smernicou Rady 84/360/EHS,
-	čiastočnú zlučiteľnosť so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2000/76/ES
-	čiastočnú zlučiteľnosť so smernicu Rady 1999/13/ES.

6. Gestor: Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky

7. Účasť expertov pri príprave návrhu právneho predpisu a ich stanovisko k zlučiteľnosti návrhu právneho predpisu s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie:
V rámci projektu twinningovej spolupráce SR 98/IB/EN/03 Strengthening of Institutions in the Sector of Air Pollution (Posilnenie inštitúcií v sektore znečistenia ovzdušia), v ktorom partnerom slovenskej strany bolo Rakúsko,  v rámci fázy 2b bolo uskutočnené pani Agnes Bernhard zhodnotenie prvotného návrhu zákona a vykonávacej vyhlášky o kvalite ovzdušia (k 1. augustu 2001). Identifikované nedostatky boli odstránené v prepracovanom návrhu, ktorý však už rakúsky partner nehodnotil.

DOLOŽKA
finančných, ekonomických, environmentálnych vplyvov a vplyvov na zamestnanosť 

Prvá časť  - Odhad dopadov na verejné financie 

 Z uplatnenia navrhovanej právnej úpravy vyplývajú nasledovné predpokladané finančné dôsledky na štátny rozpočet:

Kapitola MŽP SR

-	Investičné prostriedky 60 000 tis. Sk v roku 2003 na dobudovanie monitorovacej siete automatizovaných motitorovacích staníc;
-	Nárast bežných výdavkov na prevádzku monitorovacej siete o 2 000 tis. Sk ročne;
-	Nárast mzdových prostriedkov pre troch pracovníkov MŽP SR v roku 2003 a ďalších –  o 900 tis. Sk 
-	Nárast mzdových prostriedkov pre desiatich  pracovníkov SIŽP v roku 2003 a ďalších –o 2 400 tis. Sk
-	Nárast  mzdových prostriedkov pre dvoch pracovníkov SIŽP v roku 2004 a ďalších – o 500 tis. Sk
-	Nárast mzdových prostriedkov pre siedmich pracovníkov SHMÚ v roku 2003 a ďalších – o 1 700 tis. Sk

-	Nárast bežných výdavkov pre siedmich zamestnancov na Ministerstve životného prostredia SR, Slovenskej inšpekcii životného prostredia a na Slovenskom hydrometeorologickom ústave zabezpečujúcich zhromažďovanie, zverejňovane a poskytovanie informácií a na zabezpečenie a prevádzku informačných systémov  o sumu 2 000 tis. Sk ročne.

Špecifikácia rozpočtoch dôsledkov predkladaného návrhu zákona

| rok 2003 /v tis. Sk/ | rok 2004 /v tis. Sk/
Výdavky kapitoly spolu: | 70 706 | 7 362
v tom | |
A. Bežné výdavky   /600/ | 10 706 | 7 362
A.1.mzdy, platy a ostatné vyrovnania   /610/ | 3 300 | 1 400
A.2. Bežné transféry spolu  /640/ | 4978 | 4978
z toho | |
a) príspevkovým organizáciám na činnosť | 4978 | 4978
B. Kapitálové výdavky spolu  /700/ | 60 000 | -
v tom: | |
B.2. Kapitálové transféry  /720/ | |
B.2.1. na rovnakej úrovni | 60 000 | -

Druhá časť - Odhad dopadov na obyvateľov, hospodárenie podnikateľskej sféry 
                            a iných právnických osôb

Z finančného hľadiska sa neočakáva významné zvýšenie nákladov na zabezpečenie ochrany ovzdušia v porovnaní s platným právnym stavom. 

Tretia časť -  Odhad dopadov na životné prostredie

    Odhad dopadov na životné prostredie  - zabezpečenie dobrej kvality ovzdušia na celom území Slovenskej republiky v časovom horizonte do roku 2010.    

Štvrtá časť - Odhad dopadov na zamestnanosť

 Predkladaný návrh zákona si v rokoch 2003-2004 vyžaduje zvýšenie počtu pracovníkov zabezpečujúcich úlohy v ochrane ovzdušia na Ministerstve životného prostredia SR, Slovenskej inšpekcii životného prostredia a na Slovenskom hydrometeorologickom ústave celkom o 22 pracovníkov v členení ako je to uvedené v  prvej časti tejto doložky - odhad dopadov na verejné financie. Iné dopady na zamestnanosť a tvorbu pracovných miest sa neočakávajú. 

Predkladaný návrh zákona nemá žiaden dopad na rozpočet obcí a vyšších územných celkov. 

II. Osobitná časť

K prvej časti

K § 1 

	Vymedzuje sa predmet  zákona, ktorým sú ciele v  kvalite ovzdušia, práva a povinnosti orgánov štátnej správy ochrany ovzdušia, práva a povinnosti právnických osôb a fyzických osôb pri ochrane ovzdušia a zodpovednosť za porušovanie povinností na úseku ochrany ovzdušia.
Ochrana ovzdušia súvisiaca s prevádzkou jadrových zariadení nie je predmetom úpravy tohto zákona. 

K § 2

V tomto paragrafe sú okrem základných pojmov, ktoré boli definované už v pôvodnom zákone o ovzduší a v nariadení vlády k zákonu o ovzduší, definované pojmy, ktoré sa prevzali z rámcovej smernice a dcérskych smerníc o kvalite ovzdušia. Jedným zo základných pojmov je vymedzenie vonkajšieho ovzdušia, ktoré je definované ako okolité ovzdušie v troposfére, okrem ovzdušia v pracovných priestoroch. Ovzdušie v pracovných priestoroch uvádzané v definícii je ovzdušie vo vonkajších pracovných priestoroch. Vnútorné ovzdušie v budovách,  v halách a v objektoch nepodlieha úprave tohto zákona tak ako je to upravené v § 1 ods. 1. V písmene i) je definované, aká úroveň znečistenia ovzdušia ešte zabezpečuje dobrú kvalitu ovzdušia. V ostatných prípadoch je kvalita ovzdušia zhoršená. 

K § 3 
		
	Definujú sa zdroje znečisťovania ovzdušia, ktoré sa členia na stacionárne zdroje a mobilné zdroje znečisťovania. Stacionárne zdroje sa vymedzujú ako súhrn všetkých  zariadení a činností v rámci funkčného a priestorového celku a členia sa podľa miery vplyvu technologického procesu na ovzdušie alebo podľa rozsahu znečisťovania ovzdušia na veľké zdroje, stredné zdroje a malé zdroje. Mobilnými zdrojmi sú pohyblivé zariadenia so spaľovacím motorom alebo iným hnacím motorom, ktoré znečisťuje ovzdušie, najmä cestné motorové vozidlá podľa § 2 ods. 1 vyhlášky Ministerstva dopravy, pôšt a telekomunikácií Slovenskej republiky č. 116/1997 Zb. o podmienkach premávky vozidiel  na pozemných komunikáciách, železničné koľajové vozidlá podľa  zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 258/1993 Z. z. o Železniciach Slovenskej republiky, plavidlá podľa zákona č. 338/2000 Z.z o vnútrozemskej plavbe a lietadlá podľa zákona č. 143/1998 Z. z. o civilnom letectve (letecký zákon). V prípade pochybností o vymedzení, začlenení a kategorizácii stacionárnych zdrojov rozhoduje okresný úrad.

K § 4

 	Upravujú a definujú sa nástroje na určovanie prípustnej úrovne znečisťovania, ktorými sú emisné limity, všeobecné podmienky prevádzkovania, národné emisné stropy a emisné kvóty. Ustanovuje sa mechanizmus a pravidlá pre určovanie emisných kvót ako i pre ich výmenu medzi prevádzkovateľmi zdrojov a okresnými úradmi. Ministerstvo životného prostredia SR bude prostredníctvom internetu informovať o určených a nerozdelených emisných kvótach.

K druhej časti

K § 5

Určuje sa cieľ v kvalite ovzdušia a ustanovujú sa kritériá na určovanie prípustnej úrovne znečistenia ovzdušia. Hlavnými kritériami sú limitné hodnoty a medze tolerancie, ktoré nemusia byť určené pre všetky znečisťujúce látky. V prípade ozónu sa určujú cieľové hodnoty a dlhodobé ciele.
Zoznam znečisťujúcich látok na účely  hodnotenia a riadenia kvality ovzdušia je uvedený v prílohe č.1. Pre tieto látky sa postupne určia limitné hodnoty, resp. cieľové hodnoty. 
Ustanovenie  odseku 7 umožňuje určovať tieto hodnoty a ciele okrem ochrany ľudského zdravia aj na ochranu ekosystémov a vegetácie pre niektoré znečisťujúce látky.
 Zodpovednosť za sledovanie a hodnotenie kvality ovzdušia má ministerstvo, ktoré bude túto úlohu zabezpečovať prostredníctvom poverenej odbornej organizácie, v tomto prípade prostredníctvom Slovenského hydrometeorologického ústavu (SHMÚ).

K § 6

Tento paragraf ustanovuje povinnosť orgánov ochrany ovzdušia informovať verejnosť o kvalite ovzdušia. Táto pôsobnosť je určená ministerstvu a krajskému úradu, ktoré ju môžu previesť na poverenú organizáciu, ktorá zabezpečuje sledovanie a hodnotenie kvality ovzdušia, či už meraním s interpretáciou nameraných hodnôt, interpoláciou, modelovaním alebo odborným odhadom. Cesty sprístupnenia informácií verejnosti môžu byť rôzne, napríklad prostredníctvom internetu, teletextom, v masmediách, na svetelných informačných tabuliach, v publikáciách, ročenkách a pod.
Určuje sa periodicita aktualizácie informácií o kvalite ovzdušia a ich obsah.

K § 7

V odseku 1 sa ustanovuje, pre ktoré znečisťujúce látky sa uskutočňuje hodnotenie kvality ovzdušia. Ustanovuje sa, aké techniky a v ktorých prípadoch sa môžu použiť, napríklad v aglomeráciách alebo v zónach, kde je úroveň znečistenia ovzdušia danou znečisťujúcou látkou vyššia ako horná medza, na hodnotenie úrovne znečistenia ovzdušia je nevyhnutné hodnotiť kvalitu ovzdušia vždy meraním. Ministerstvo je splnomocnené upraviť požiadavky, podmienky a kritériá na hodnotenie úrovne znečistenia vyhláškou.
Ďalej sa na základe tohto ustanovenia rozdeľuje územie Slovenska do zón a aglomerácií. Ich vymedzenie sa ustanoví vo vyhláške, ktorú vydá ministerstvo. Tieto zóny a aglomerácie sa na základe hodnotenia kvality ovzdušia v nich zatrieďujú do troch skupín, ktorých zoznam ministerstvo  bude každoročne uverejňovať vo svojom vestníku.
Spôsob hodnotenia kvality ovzdušia v jednotlivých aglomeráciách a zónach sa preveruje minimálne raz za päť rokov. V prípade reálneho predpokladu zhoršenia kvality ovzdušia, napr. uvedením do prevádzky nového významného zdroja znečistenia ovzdušia, je potrebné vykonať toto preverenie skôr.  

K § 8

V tomto paragrafe sa ustanovuje povinnosť monitorovať kvalitu ovzdušia meraním. Toto meranie v monitorovacej sieti uskutočňuje poverená organizácia. Umiestnenie meracích staníc sa určí po prerokovaní medzi poverenou organizáciou (SHMÚ), krajským úradom a štátnym okresným hygienikom.

K § 9
Oblasti, ktoré si vyžadujú osobitnú ochranu ovzdušia sú oblasti riadenia kvality ovzdušia, vymedzené časti zón alebo aglomerácií o rozlohe najmenej  50 km^2, ak sa v nich pachové znečisťujúce látky vyskytujú v koncentráciách obťažujúcich obyvateľstvo, národné parky, chránené krajinné oblasti a kúpeľné miesta. Zaradené tu sú územia, na ktorých nie je dobrá kvalita ovzdušia ale i územia s dobrou kvalitou ovzdušia ako sú národné parky a kúpeľné mestá. 
		Oblasti riadenia kvality ovzdušia, oblasti riadenia kvality ovzdušia s predpokladom vzniku smogovej situácie a oblasti vyžadujúce si osobitnú ochranu ovzdušia pre výskyt pachových znečisťujúcich látok v koncentráciách obťažujúcich obyvateľstvo vymedzí krajský úrad  na základe návrhu poverenej organizácie (SHMÚ) a následne ich ministerstvo zverejní vo svojom vestníku. 

K § 10

Za účelom zabezpečenia dobrej kvality ovzdušia tam kde kvalita nie je dobrá a udržania dobrej  kvality ovzdušia v miestach kde kvalita ovzdušia je dobrá sa ustanovujú kompetencie orgánom ochrany ovzdušia (okresným úradom) určovať prísnejšie emisné limity  a podmienky  na obmedzenie znečisťovania ovzdušia ako sú tie, ktoré vyplývajú zo všeobecne záväzných právnych predpisov. Tieto požiadavky musia zodpovedať najlepším dostupným technikám V oblastiach vyžadujúcich osobitnú ochranu ovzdušia nemusí byť zohľadnená primeranosť výdavkov na obstaranie a prevádzku techniky a vždy sa musia vytvoriť technické možnosti na reguláciu zdrojov v závislosti od úrovne znečistenia  ovzdušia v danej oblasti, aby sa v prípade potreby regulácia zdrojov mohla realizovať.

K § 11

Orgány ochrany ovzdušia (krajské úrady), v zónach a aglomeráciách, v ktorých sa nachádzajú oblasti riadenia kvality ovzdušia majú povinnosť vypracovať pre tieto oblasti programy na zlepšenie kvality ovzdušia pre konkrétnu znečisťujúcu látku, resp. ak sú prekračované limitné hodnoty pre viac ako jednu látku tak, sa majú vypracovať integrované programy. 
Na vypracovaní sa musia zúčastniť všetky relevantné orgány a inštitúcie ako napr. dotknuté okresné úrady, okresný lekári, dotknuté samosprávy, ktoré môžu reprezentovať aj verejnosť. Na vypracovanie programu ako pomôcka bude slúžiť aj Príručka, ktorá bola vypracovaná na tieto účely v rámci projektu twinningovej spolupráce. Program  bude vydaný v krajskom vestníku a bude záväzný a vymáhateľný od  nositeľov jednotlivých úloh.
Ustanovuje sa termín na vydanie programu a jeho základné náležitosti. Podrobnosti o údajoch, ktoré majú byť v programe uvedené ustanoví ministerstvo všeobecne záväzným právnym predpisom. Upravuje sa aj postup pri vydaní programu, ktorý umožňuje účasť verejnosti na jeho dopracovaní a konečnom obsahu. 

K § 12  

Krajský úrad v spolupráci s uvedenými subjektami pred termínom dosiahnutia limitných hodnôt vypracováva aj akčný plán obsahujúci krátkodobé opatrenia, ktoré sa musia vykonať tam, kde je riziko prekročenia limitných hodnôt, aby sa riziko znížilo a obmedzilo trvanie jeho výskytu. Akčný plán môže v závislosti od konkrétneho prípadu, ustanoviť opatrenia na regulovanie činností a tam, kde je to nevyhnutné aj na zastavenie činností, vrátane automobilovej dopravy. Na základe akčného plánu môže krajský úrad ukladať opatrenia na regulovanie stacionárnych zdrojov a v závislosti od  konkrétneho prípadu až na ich zastavenie. Akčný plán sa vydáva všeobecne záväznou vyhláškou. Na vydanie akčného plánu sa vzťahujú rovnaké zásady účasti verejnosti ako na vydanie programu na zlepšenie kvality ovzdušia.

K § 13 až 16

Smogový varovný a regulačný systém zriaďuje krajský úrad na ochranu pred veľmi znečisteným ovzduším pre oblasti riadenia kvality ovzdušia s predpokladom vzniku smogovej situácie a určí režim jeho prevádzkovania. Je to súbor opatrení na reguláciu zdrojov počas smogovej situácie, ktoré sa rozhodujúcim spôsobom podieľajú na znečistení ovzdušia.
Ustanovujú sa nástroje, ktoré vytvárajú smogový varovný a regulačný systém. Riadiacim strediskom smogového varovného a regulačného systému je Slovenský hydrometeorologický ústav, ktorý zabezpečuje získavanie, spracúvanie a vydávanie informácií a predpovedí.
          Varovné a regulačné opatrenia bude vyhlasovať a odvolávať krajský úrad prostredníctvom rozhlasových a televíznych staníc alebo miestnych informačných prostriedkov obce na základe podkladov od Slovenského hydrometeorologického ústavu. Tieto opatrenia možno vyhlásiť na nevyhnutne potrebný čas s uvedením dôvodu a s určením  územia, na ktoré sa vzťahujú.
		Prevádzkový poriadok smogového varovného a regulačného systému vydá krajský úrad všeobecne záväznou vyhláškou po prerokovaní s dotknutými subjektami. Ustanovujú sa obsah a náležitosti prevádzkového poriadku a regulačného poriadku. Regulačný poriadok vypracúva prevádzkovateľ zdroja podliehajúceho regulácii a schvaľuje krajský úrad. Tento poriadok už obsahuje konkrétne opatrenia na obmedzenie znečisťovania ovzdušia, ktoré je potrebné na zdroji vykonať pri vyhlásení regulačných opatrení.
	Určujú sa základné postupy pri prevádzke smogových varovných a regulačných systémov

K § 17

Pre prípady, kedy by zvýšená koncentrácia ozónu mohla spôsobiť smogovú situáciu, sa vytvára ozónový smogový varovný systém, ktorý tvoria:
-	súbory informácií o znečistení ovzdušia ozónom, získané z údajov monitorovacej meracej siete,
-	predpovede meteorologických podmienok a úrovne znečistenia ovzdušia,
-	signály upozornenia a varovania.

Riadiacim strediskom ozónového smogového varovného systému je taktiež, ako v pri smogovom varovnom a regulačnom systéme Slovenský hydrometeorologický ústav, ktorý v tomto prípade zabezpečuje celú prevádzku systému.

K tretej časti

K § 18

Uvádzajú sa všeobecné povinnosti pre podnikateľa, ktorý výroba, dováža alebo  predáva palivá z hľadiska požiadaviek na ich kvalitu a vedenia evidencie. Dôležitým ustanovením je povinnosť, ktorá pri výstavbe nových zdrojov a rekonštrukciách jestvujúcich zdrojov znečisťovania ovzdušia určuje voliť najlepšiu dostupnú techniku s prihliadnutím na primeranosť nákladov.

K § 19

Ustanovujú s povinnosti prevádzkovateľov veľkých zdrojov a strených zdrojov znečisťovania. Ide o povinnosti pri uvádzaní a prevádzkovaní zdroja, povinnosti pri mimoriadnych stavoch, povinnosti týkajúce sa vedenia prevádzkovej evidencie a predkladania informácie o zdroji. Dôležité zásadné povinnosti sú dodržiavanie emisných limitov, všeobecných podmienok prevádzkovania, emisných kvót a zabezpečenie monitorovania emisií ako aj umožnenie kontrolnej činnosti kontrolného orgánu a informovanie verejnosti. Osobitné povinnosti sú ustanovené pre prevádzkovateľov spaľovní odpadov a zariadení na spoluspaľovanie vyplývajúce zo smernice EÚ  2000/76/EC o spaľovaní odpadov. Ide o povinnosť podrobovať sa preskúmaniu určených podmienok prevádzkovania a vypracovanie ročných správ pre spaľovne s výkonom nad 2 tony spaľovaného odpadu za hodinu. Ďalšia  povinnosť sa týka prevádzkovateľov veľkých zdrojov vypracovať súbor technicko-prevádzkových parametrov a technicko-organizačných opatrení na zabezpečenie ochrany ovzdušia. Ďalej sa ustanovujú výnimky pre osobitné prípady výskumno-vývojových  technologických celkov. Potom sú to povinnosti oznamovania plánovaných termínov meraní, povinnosti aktívnej účasti na  vypracovaní programu na zlepšenie kvality vzdušia a akčného plánu a plnenia jeho opatrení. ako povinné je ustanovené aj  poskytovanie údajov poverenej organizácii (SHMÚ) údaje o monitorovaní emisií a úrovne znečistenia ovzdušia. 

K § 20

Ustanovujú sa povinnosti prevádzkovateľov malých zdrojov. Rozhodujúca základná povinnosť je prevádzkovať zdroj podľa dokumentácie a podmienok určených obcou. Ďalej sú to povinnosti vedenia prevádzkovej evidencie, plnenia opatrení na nápravu uložených inšpekciou alebo obcou a umožnenia prístupu ku zdroju orgánom ochrany ovzdušia. 

K § 21 

Ustanovujú sa povinnosti prevádzkovateľov mobilných zdrojov. Ide o povinnosť prevádzkovať podľa  podmienok určených výrobcom a preukazovať v určených lehotách plnenie emisných limitov. V odseku 3 sa ustanovuje povinnosť dodržiavať regulačné opatrenia ak boli vyhlásené. 

K § 22

Uvádzajú sa podrobnosti týkajúce sa vydávania súhlasu orgánu ochrany ovzdušia. Uvádzajú sa činnosti, pre ktoré je potrebný súhlas orgánu ochrany ovzdušia  a  obsah žiadosti o vydanie súhlasu. Žiadateľ je povinný, na  vyzvanie orgánu ochrany ovzdušia k žiadosti priložiť aj odborný posudok vydaný osobou, ktorá má ministerstvom vydané osvedčenie o odbornej spôsobilosti  na  vydávanie odborných  posudkov  vo veciach ochrany ovzdušia.                 Ďalej sa určuje postup pre osobité prípady keď zdroj emituje látku, pre ktorú nie je určený emisný a  pre prípady výskumno-vývojových  technologických celkov. 

K § 23

Uvádzajú sa osobitné požiadavky pre obsah žiadosti o súhlas a náležitosti súhlasu orgánu ochrany ovzdušia na povolenie spaľovne odpadov a zariadenia na spoluspaľovanie odpadov. Takéto žiadosti musia byť verejnosti dostupné a verejnosť má možnosť k ním dávať pripomienky. V súhlase orgánu ochrany ovzdušia budú zohľadnené aj podmienky orgánu štátnej správy v odpadovom hospodárstve a vodohospodárskeho orgánu. Vydaný súhlas na povolenie týchto spaľovacích zariadení musí byť tiež prístupný verejnosti na okresnom úrade, ktorý ho vydá. V tomto paragrafe sa preberajú všetky ustanovenia týkajúce sa žiadosti a súhlas zo smernice EÚ č. 2000/76/EC o spaľovaní odpadov. Dôležitým ustanovením, ktoré sa týka len spaľovní odpadov a zariadení na spoluspaľovanie odpadov je periodické preskúmavanie podmienok ich prevádzky a ich aktualizácia podľa súčasného stavu techniky..

K § 24  

Ak je to potrebné na vydanie kvalifikovaného súhlasu, môže orgán ochrany ovzdušia podľa § 22 ods. 4 od žiadateľa o súhlas vyžiadať, aby k žiadosti priložil odborný posudok vyhotovený osobou, ktorá má ministerstvom vydané osvedčenie o odbornej spôsobilosti  na  vykonávanie posudkovej činnosti vo veciach ochrany ovzdušia (osvedčenie). V § 24 ide o nové ustanovenia, ktoré neboli doteraz premetom zákona o ochrane ovzdušia, ale boli upravené vykonávacou vyhláškou. V § 24 sa ustanovuje systém definovania, overovania a osvedčovania odbornej spôsobilosti odborných posudzovateľov, vyhotovovania odborných posudkov podnikateľmi, ustanovujú sa povinnosti odborných posudzovateľov a rieši sa vyhotovovanie  posudkov vo výnimočných prípadoch. Ako ustanovenie súvisiace s vyhotovovaním odborných posudkov je upravené, že náklady na vyhotovenie odborného posudku znáša v plnom rozsahu žiadateľ o vydanie súhlasu orgánu ochrany ovzdušia.
Oprávneným posudzovateľom môže byť len taká fyzická osoba, ktorá preukáže, že splnila všetky predpoklady na vydanie osvedčenia. Okrem bezúhonnosti a uhradenia správneho poplatku (v súčasnosti 3000.- Sk) musí žiadateľ preukázať, že má potrebnú odbornú spôsobilosť, dostupné potrebné  prostriedky a že absolvoval odbornú prípravu. Oprávnenie sa neudelí tomu, komu už bolo oprávnenie zrušené za preukázané a opakované porušenie predpisov vo veci vydávania posudkov alebo ak v žiadosti vedome uviedol nesprávne údaje o svojej spôsobilosti. 
Základnými povinnosťami oprávneného posudzovatelia je dodržiavať v prílohe č. 2 ustanovené zásady a požiadavky vydávania posudkov, oznamovať zmeny údajov, ktoré súvisia s predpokladmi na udelenie osvedčenia a zúčastniť sa opakovanej odbornej prípravy a overenia spôsobilosti. Povinnosti posudzovateľa súvisiace s vysvetľovaním posudku v konaní pred orgánom štátnej správy platia aj po ukončení posudkovej činnosti a to do piatich rokov od vydania posudku.
Podrobnosti o kvalifikačných a technických predpokladoch na vydanie osvedčenia o odbornej spôsobilosti oprávnených posudzovateľov vo veciach ochrany ovzdušia, o postupe overovania odbornej spôsobilosti, o vydávaní, zmene, zrušení a predlžovaní platnosti osvedčenia, o vyhotovovaní odborných posudkov vo výnimočných prípadoch,  o náležitostiach  odborného posudku a o podrobnostiach jeho vyhotovovania ustanoví ministerstvo vyhláškou. 

K § 25

V § 19 a 20 sú ustanovené viaceré povinnosti prevádzkovateľov stacionárnych zdrojov, ktorých vecnou náplňou je preukazovať dodržiavanie limitov znečisťovania, limitných hodnôt znečistenia ovzdušia a skúšať riadnu funkčnosť kontinuálnych monitorovacích systémov. Uvedené vysoko odborné činnosti, ktoré zároveň majú určitý charakter periodickej „samokontroly“, bude môcť prevádzkovateľ zabezpečovať len prostredníctvom osobitne ustanovených subjektov – oprávnených osôb. 
V § 25 a 26 ide o nové ustanovenia, ktoré neboli doteraz predmetom zákona o ochrane ovzdušia ale boli ustanovené vyhláškou. Na účely konania pred orgánmi štátnej správy ochrany ovzdušia treba použiť výsledky meraní a skúšok  vykonávaných oprávnenou osobou, výsledky meraní monitorovacích systémov prevádzkovateľov a výsledky úrovne znečistenia ovzdušia vykonávaných poverenou organizáciou. Zaviedol sa pojem  „ oprávnené meranie“.  Pojem "meranie: je použitý vzhľadom na jeho používanie podľa doterajšej praxe a používaniu vo viacerých smerniciach EÚ („measurement“). Z hľadiska pojmov používaných v normalizácii a akreditácii by tu použitému pojmu „meranie“ skôr zodpovedal pojem skúšanie („testing“), keďže sa jedná v podstate o skúšanie stacionárnych zdrojov, či splňujú ustanovené limity znečisťovania a pod.  
Oprávnené merania môžu vykonávať len právnické osoby alebo fyzické osoby -podnikatelia a to prostredníctvom zodpovedných osôb za výkon meraní.   
Podmienky na udelenie oprávnenia na vykonávanie oprávnených meraní  sa čelenia na podmienky vzťahujúce sa na oprávnenú osobu  a podmienky vzťahujúce sa na zodpovednú osobu.  Zhodne ako pri oprávnených posudzovateľoch sa oprávnenie nevydá tomu, komu bolo v predchádzajúcom období oprávnenie zrušené za preukázané opakované porušenie právnych predpisov vo veciach oprávnených meraní alebo kto v žiadosti vedome uviedol nesprávne údaje o svojej „kompetencii“, ktoré sú podstatné na posúdenie plnenia ustanovených podmienok. Oprávnená osoba je povinná po udelení oprávnenia plniť obdobné systémové povinnosti ako oprávnený posudzovateľ.  Zásady výkonu oprávneného merania sú ustanovené v prílohe č. 3. 
	Nutné prípady, kedy  by „neexistenciou“ oprávnenej osoby mohlo dôjsť k závažným nedostatkom v konaní štátnej správy alebo aj vzniku škôd, napr. pri neuvedení zdroja do prevádzky v dôsledku nemožnosti vykonania prvého merania, sú riešené možnosťou vydania jednorazového povolenia na vykonanie oprávneného merania vo výnimočnom prípade.

K § 26 

Určujú sa podmienky a dôvody zmeny, zrušenia a zániku oprávnenia na vykonávanie oprávnených meraní. Tieto ustanovenia boli doteraz predmetom vyhlášky MŽP SR. Osobitne sa ustanovujú činnosti poverenej organizácie s pôsobnosťou na odbory meraní kvality ovzdušia (imisné merania), lebo vecná pôsobnosť inšpekcie je zameraná ne merania emisií. Uvedené však neznamená, že kontrola plnenia povinností vzťahujúca sa k „meraniu imisií“ je z možnosti kontroly inšpekcie vylúčená.
Podrobnosti o personálnom a technickom zabezpečení oprávnených meraní a skúšok, o overovaní splnenia požiadaviek na vydanie oprávnenia na vykonávanie meraní, o vydávaní, zmene, zrušení a predlžovaní platnosti oprávnenia na vykonávanie meraní, o meraní v prechodnom období a vo výnimočných prípadoch a o náležitostiach správy o oprávnenom meraní a o podrobnostiach jej vydávania ustanoví ministerstvo vyhláškou. 

K § 27

Uvádzajú sa oprávnenia a povinnosti orgánov ochrany ovzdušia. Orgán ochrany ovzdušia je povinný uložiť opatrenia na nápravu prevádzkovateľovi,  ktorý neplní ustanovenia tohoto zákona a ostatných všeobecne záväzných právnych predpisov na ochranu ovzdušia. Ďalej sa uvádzajú skutkové podstaty a podmienky, pri ktorých môže krajský úrad nariadiť obmedzenie alebo odstavenie prevádzky veľkého zdroja a stredného zdroja. 
  
K štvrtej časti

K § 28

	Ustanovujú sa orgány štátnej správy ochrany ovzdušia, ktorými sú Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky, Ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií Slovenskej republiky, Slovenská inšpekcia životného prostredia, krajské úrady a okresné úrady a obce.

K § 29

	Ministerstvo životného prostredia SR je ústredným orgánom štátnej správy ochrany ovzdušia a má zverené kompetencie potrebné na zabezpečovanie a riadenie kvality ovzdušia a riadenie výkonu štátnej správy ochrany ovzdušia.

K § 30
 
Ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií Slovenskej republiky má zverené kompetencie vo vzťahu k mobilným zdrojom znečisťovania. V týchto veciach vykonáva hlavný štátny dozor, udeľuje oprávnenia a osvedčenia o odbornej spôsobilosti na kontrolu a na vykonávanie emisných kontrol mobilných zdrojov a určuje sieť pracovísk vykonávajúcich emisné kontroly  mobilných zdrojov. Podrobnosti potrebné pre vykonávanie zverených kompetencií ustanoví všeobecne záväzným právnym predpisom (§ 42 ods.2).
	
K § 31

Inšpekcia je odborným kontrolným  orgánom, ktorý  vykonáva  hlavný  štátny  dozor vo veciach ochrany  ovzdušia v rozsahu § 36 ods. 2. Na odstránenie nedostatkov zistených kontrolnou činnosťou inšpekcia ukladá opatrenia na nápravu a pokuty. Ďalej inšpekcia spolupracuje s krajskými úradmi, okresnými úradmi a obcami  najmä pri vydávaní súhlasov, pri určovaní prísnejších emisných limitov a podmienok ochrany ovzdušia a pri určovaní rozsahu a podmienok vedenia prevádzkovej evidencie stacionárnych zdrojov. 
Na vyzvanie ministerstva overuje spôsobilosť oprávnených osôb vykonávať oprávnené merania emisií v súlade s právnymi predpismi a metódami a metodikami oprávnených meraní a spolupracuje s ministerstvom pri overovaní odbornej spôsobilosti žiadateľov o overenie odbornej spôsobilosti v odbore emisno-technologických posudzovaní.

K § 32

 Krajský úrad má zverené kompetencie potrebné na riadenie kvality ovzdušia vo svojom územnom obvode, vydáva program na zlepšenie kvality ovzdušia a akčný plán a zabezpečuje jeho realizáciu. Zriaďuje smogové regulačné systémy a určuje režim ich prevádzkovania, vyhlasuje a odvoláva smogové varovné a regulačné opatrenia, schvaľuje regulačné poriadky zdrojov a informuje verejnosť o zhoršení kvality ovzdušia a o súvisiacich opatreniach. Odsúhlasuje v spolupráci s orgánom na ochranu zdravia umiestnenie meracích staníc a odsúhlasuje vymedzenie oblastí riadenia kvality ovzdušia. schvaľovať regulačné poriadky zdrojov.
	Vydáva  pre  územný  obvod  svojej pôsobnosti všeobecne záväzné vyhlášky. Pri naplnení ustanovených skutkových podstát podľa § 27 ods. 2 a 3  môže nariadiť obmedzenie alebo zastavenie prevádzky zdroja.

K § 33

	Okresný úrad má zverené kompletné kompetencie vo vzťahu k veľkým a stredným zdrojom znečisťovania t.j. počnúc ich povoľovaním a určovaním podmienok prevádzky, cez povoľovanie ich zmien, ich kontrolu, ukladanie opatrení na nápravu a ukladanie pokút. Výnimkou je obmedzovanie a zastavovanie prevádzky zdrojov, ktoré je zverené krajskému úradu. V ustanovení sú vymenované činnosti, ktoré okresný úrad povoľuje vydávaním súhlasov.
	Ďalej okresný úrad rozhoduje v pochybnostiach o vymedzení, začlenení alebo kategorizácii stacionárneho zdroja, určuje emisné kvóty, určuje emisné limity a podmienky ochrany ovzdušia, určuje rozsah a požiadavky vedenia prevádzkovej evidencie veľkých zdrojov a stredných zdrojov, každoročne spracúva súhrnné ročné vyhodnotenie prevádzkovej evidencie zdrojov a údaje o množstvách a kvalite predaných palív v okrese a predkladá ich poverenej organizácii (SHMÚ), zabezpečuje zverejnenie ročných správ o prevádzke a kontrole spaľovní odpadov alebo zariadení na spoluspaľovanie, vykonáva verejné prerokovanie žiadosti   o vydanie súhlasu na povolenie spaľovne odpadov alebo zariadenia na spoluspaľovanie, preskúmava podmienky prevádzkovania spaľovne odpadov alebo zariadenia na spoluspaľovanie odpadov a podľa potreby ich upravuje alebo určuje nové  podmienky  prevádzkovania, potvrdzuje zaraďovanie znečisťujúcich látok do  triedy B a ich preraďovanie do triedy A a vykonáva aj ďalšie pôsobnosti 

K § 34

Obec má zverené kompletné kompetencie vo vzťahu k malým zdrojom znečisťovania ovzdušia cez ich povoľovanie a určovanie podmienok prevádzky, povoľovanie ich zmien,  kontrolu zdrojov, až po ukladanie opatrení na nápravu a ukladanie pokút. Obec môže podľa §39 ods.8  nariaďovať obmedzovanie a zastavovanie prevádzky malých zdrojov. 
Na obec bola z okresného úradu prenesená pôsobnosť prejednávať priestupky vo veciach ochrany ovzdušia. 

K § 35 až 37

Ustanovujú sa orgány štátnej správy, ktoré vykonávajú štátny dozor a hlavný štátny dozor a subjekty, ktoré tomuto dozoru podliehajú. Upravuje sa postup orgánov vykonávajúcich štátny dozor a hlavný štátny dozor pri ukladaní opatrení na nápravu ak sa pri zistia nedostatky a taktiež sa uvádzajú oprávnenia a povinnosti  týchto orgánov pri výkone dozoru. Na výkon hlavného štátneho dozoru a štátneho dozoru sa primerane vzťahuje zákon č. 10/1996 Z. z. o kontrole v štátnej správe.

K § 38

Výška pokút za porušovanie povinností ustanovených týmto zákonom je členená podľa závažnosti porušenia povinností. Najvyššie sú pokuty pri neplnení povinností pri regulácii zdrojov počas smogových situácií a pri havarijných stavoch keď hrozí vážne a bezprostredné ohrozenie alebo zhoršenie kvality ovzdušia. Pri opakovanom porušení povinnosti v priebehu jedného roka a pri nesplnení opatrenia na nápravu sa uloží pokuta až do výšky dvojnásobku hornej hranice pokút a  môže s nariadiť odstavenie zdroja alebo obmedzenie jeho prevádzky.             Ukladanie pokút za porušenie tohto zákona je ustanovené ako obligatórna povinnosť orgánov štátnej správy ochrany ovzdušia. 
Pokuty uložené okresným úradom a inšpekciou vo veciach ochrany ovzdušia sú príjmom štátneho rozpočtu. 
Pokuty  uložené  obcou  podľa  § 33 ods. 1 písm. g) sú príjmom obce.

K § 39

	V tomto paragrafe sa ustanovuje postup orgánu ochrany ovzdušia pri vydávaní súhlasov a určujú sa správne akty, na vydanie ktorých sa nevzťahujú všeobecné predpisy o správnom konaní. Ďalej upravuje odlišný postup a lehoty pri vydávaní rozhodnutia o obmedzení alebo zastavení zdroja znečisťovania krajským úradom v súlade s akčným plánom  a pri vážnom a bezprostrednom ohrození a zhoršení kvality ovzdušia. V ustanovení sa upravuje aj prechod práv a povinností pri zmene prevádzkovateľa zdroja a postup v konaní keď konanie začnú súčasne dva rôzne orgány štátnej správy ochrany ovzdušia. 

K piatej časti 
 
K § 40

	V odseku 1 sa ustanovuje, že správne konanie začaté pred nadobudnutím účinnosti tohto zákona dokončí orgán štátnej správy ochrany ovzdušia, ktorý vo veci koná podľa všeobecne záväzných právnych predpisov  účinných v čase začatia konania.
	V odsekoch  2 až  14  sa   preberajú  ustanovenia o zaraďovaní znečisťujúcich látok vypúšťaných do ovzdušia do triedy A a B,  ktoré sú upravené ako prechodné ustanovenia i v doteraz platnom zákone č. 309/1991 Zb. o ochrane ovzdušia pred znečisťujúcim látkami (zákon o ovzduší) v znení neskorších predpisov.

K § 41

        V tomto ustanovení je výpočet právnych predpisov, ktoré sa vydajú na vykonanie tohto zákona. Ide o tie vykonávacie predpisy, ktoré vydá Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky  a tie, ktoré vydá Ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií Slovenskej republiky.

K § 42
	Zrušujú sa predpisy, ktoré nahrádza tento zákon, resp. ktoré budú nahradené novými všeobecne záväznými právnymi predpismi k dátumu účinnosti tohto zákona. 

K § 43

Účinnosť zákona sa navrhuje 1. septembra 2002 s tým, že k uvedenému dátumu by sa mali prijať aj tri vykonávacie vyhlášky.

K prílohám

V prílohe č.1 je uvedený zoznam znečisťujúcich látok, ktorých úroveň koncentrácie v ovzduší sa má hodnotiť a ktoré budú mať postupne určené limitné, resp. cieľové hodnoty.
	
V prílohe č. 2 je uvedených 10 zásad výkonu posudkovej činnosti. Tieto zásady upravujú vydávanie odborných posudkov počnúc potrebou vydávania posudkov v súlade s platným právnym a „technickým“ stavom predpisov v čase vydania konkrétneho posudku, cez zásady súvisiace so vzťahom posudzovateľa so žiadateľom o vydanie súhlasu, vzťahom posudzovateľa k ministerstvu a končiac rozhodujúcimi zásadami podstatnými pre posúdenie nezaujatosti posudzovateľa. Ďalšie podrobnosti o vydávaní odborných posudkov ustanoví ministerstvo vyhláškou.

V prílohe č. 3  sú uvedené zásady výkonu oprávneného merania. Obdobne ako v prípade odborných posudkov zásady riešia vykonávanie oprávnených meraní v danom čase, vzťahy oprávnená osoba – zákazník, oprávnená osoba – ministerstvo,  oprávnená osoba – subdodávateľ a rozhodujúce zásady podstatné pre posúdenie nezaujatosti oprávnenej osoby a subdodávateľa. Uvedené zásady sú systémovo prevzaté z predchádzajúcej právnej úpravy a boli doplnené o niektoré zásady, ktoré boli doteraz riešené formou vyhlásení.  Ďalšie podrobnosti o vydávaní správ o oprávnených meraniach a vykonávaní oprávnených meraní ustanoví ministerstvo vyhláškou.

                                                                    Bratislava 17. apríla  2002
	
							Mikuláš Dzurinda 
							predseda vlády 
							Slovenskej republiky

							László Miklós 
							minister životného prostredia
							Slovenskej republiky