Author: Mária Jacková
Company: MPSVaR

Piata správa
o implementácii Akčného programu Medzinárodnej   konferencie  OSN o  populácii
a  rozvoji   (ICPD, Káhira 1994)   a   Kľúčových   opatrení   prijatých na 21. Osobitnom  zasadnutí    Valného    zhromaždenia  OSN  (New  York  1999)
   v   Slovenskej republike za rok 2004

Úvod
Rok 2004 bol rokom desiateho výročia konania káhirskej konferencie (ICPD). Akčný program káhirskej konferencie permanentne ovplyvňoval rámec pre diskusiu a konanie v oblasti populácie a rozvoja. Implementácia Akčného programu ICDP sa stala základnou podmienkou pre dosiahnutie rozvojových cieľov milénia (Milenium Development Goals).   
V roku 2004 sa v  SR nevyskytli žiadne závažnejšie nepriaznivé okolnosti pre implementáciu záverov káhirskej konferencie. Médiá prispievali k oboznamovaniu verejnosti s hlavnými aktivitami organizovanými OSN a  EÚ. Monitoring médií nezaznamenal spochybňovanie záverov ICPD ako celku.
Piata správa má informatívny charakter. Hlavná pozornosť sa sústredila na aktivity  koordinačných a implementačných štruktúr, ktoré patrili k základným mechanizmom implementačného procesu. Predložený materiál je spracovaný na základe podkladov členov pracovnej skupiny a vyhodnotenia Národného akčného plánu pre ženy, Koncepcie rovnosti príležitostí žien a mužov a podkladov k Návrhu Národnej stratégie na prevenciu a elimináciu násilia páchaného na ženách a v rodinách.  

Inštitucionálna báza implementácie
	Od roku 2000 pokračuje v SR implementácia záverov káhirskej konferencie v rámci činnosti akčnej bázy (národného inštitucionálneho mechanizmu implementácie), ktorú tvorili nasledujúce organizácie a inštitúcie:
•	Výskumné demografické centrum INFOSTATu 
•	Štatistický úrad SR 
•	MPSVR SR, Sekcia sociálnej inklúzie, Odbor rovnosti príležitostí a antidiskriminácie
•	Centrum technickej pomoci Fondu OSN pre populáciu (UNFPA CST) v Bratislave
•	Stredisko pre štúdium práce a rodiny
•	Migračný úrad SR
•	Centrá poradensko - psychologických služieb
•	Vedecko - výskumné a pedagogické pracoviská
•	Mimovládne organizácie (MVO) 

Podpornými inštitúciami národnej implementačnej štruktúry boli:
•	Informačná  kancelária  Rady  Európy
•	Európske informačné centrum pri Zastúpení EK v SR (do 30.11.2004)
•	Medzinárodná organizácia pre migráciu

Predseda a podpredseda pracovnej skupiny zastupovali SR v Populačnom výbore Rady Európy v expertných skupinách:
•	Demografické dôsledky sociálnej exklúzie 
•	Demografické dôsledky v transformujúcich sa krajinách strednej a východnej Európy.

Základnou koordinačnou implementačnou štruktúrou bola aj v roku 2004 Medzirezortná pracovná skupina pracovne nazývaná „Káhira“, ktorá pracuje ako poradný orgán ministra práce, sociálnych vecí a rodiny SR pri Sekcii sociálnej inklúzie MPSVR SR, odbore rovnosti príležitostí a antidiskriminácie. Zmeny nastali v zastúpení NR SR a v zastúpení jednotlivých rezortov. 
Komunikačný priestor pre presadzovanie implementácie a výmenu názorov členov skupiny bol vytvorený na pravidelných mesačných demografických popoludniach vo Výskumnom demografickom centre INFOSTATu. Výskumné demografické centrum pracovalo, ako základná inštitucionálna báza implementácie. V rámci jednotlivých ministerstiev a ostatných orgánov ústrednej štátnej správy sa realizovali aktivity, ktoré priamo či nepriamo súviseli s implementáciou programu ICPD. 

Medzinárodné aktivity uskutočnené  v rámci  10-teho výročia ICPD
Medzi najvýznamnejšie aktivity v roku 2004 súvisiace s hodnotením plnenia záverov z Káhiry patrili: 
•	Európske populačné fórum, 12.-14. januára 2004, Ženeva
•	Countdown 2015: Sexuálne a reprodukčné zdravie a ľudské práva pre všetkých, Londýn, 31. 8.- 1.9.2004 
•	59. zasadnutie Valného zhromaždenia OSN, 13.-14. októbra 2004, New York
•	Rozšírené zasadnutie Európskeho populačného výboru pri Rade Európy, Bratislava, 2004

Európske populačné fórum 2004 
Stretnutie expertov organizované UNECE v spolupráci s UNFPA a švajčiarskou vládou „Európske populačné fórum 2004: Populačné výzvy a politické odpovede“ sa konalo 12.-14. januára 2004 v Ženeve. Program bol zameraný na demografické problémy súčasnosti a bol rozdelený do šiestich blokov: Súčasný demografický vývoj v Európe, Globálne demografické trendy z európskeho pohľadu, Pôrodnosť a rodičovstvo v krajinách s nízkou plodnosťou, chorobnosť, úmrtnosť a reprodukčné zdravie, Zahraničná migrácia, Demografický vývoj – výzva pre politikov. Pozvanie do organizačného výboru prijala poslankyňa NR SR a za SR sa na konferencii zúčastnili dvaja zástupcovia NR SR a podpredseda pracovnej skupiny. Na fóre sa zúčastnili zástupcovia výkonných aj legislatívnych odborov vlád a medzinárodných organizácií, akademická verejnosť, výskumní pracovníci, zástupcovia privátneho sektora aj mimovládnych organizácií. Hlavným cieľom Fóra bolo zhodnotenie zmien populačných vývojových trendov, dôsledkov týchto zmien a návrh opatrení v regióne, ktorý UNECE zastrešuje. Účastníci zároveň skúmali implementáciu regionálnych a globálnych dohovorov, ktoré vznikli v 90-tych rokoch na podporu Káhirskej konferencie v UNECE regióne, ako aj možnosť ich rozšírenia v budúcnosti. Viac informácii o konferencii na stránke http://www.unece.org/ead/pau/epf.	
Na Európske populačné fórum nadväzovalo Medzinárodné fórum o populácii a rozvoji: implementácia záverov medzinárodnej konferencie o populácii a rozvoji a aktivity OSN, 7. - 9. septembra 2004 a Medzinárodná parlamentná konferencia o implementácii Akčného programu, 18.-19. októbra 2004, Štrasburg.

Countdown 2015: Sexuálne a reprodukčné zdravie a ľudské práva pre všetkých
	Dôležitým prínosom pre hodnotenie dosiahnutých úspechov implementácie boli medzinárodné aktivity MVO. Jednou z nich bola medzinárodná konferencia v Londýne pod názvom Global Rountable – Countdown 2015, na ktorej sa  zúčastnili generálna riaditeľka Populačného fondu OSN Thoraya Obaid, komisár EÚ pre populáciu a rozvoj Paul Nielsona a zástupcovia 109 krajín, vrátane zastúpenia MVO za SR. Na konferencii bolo prijaté vyhlásenie k vládam krajín celého sveta. 

59. zasadnutie Valného zhromaždenia OSN, 13.-14. októbra 2004, New York
	31. a 32. plenárne zasadnutie Valného zhromaždenia OSN zhodnotilo implementáciu Akčného programu káhirskej konferencie (PoA), ktorý bol odrazom dosiahnutého konsenzu na 20 rokov v oblasti reprodukčného zdravia, materskej úmrtnosti, podpory ľudských práv žien a redukcie chudoby.
Uvedené aktivity boli podporené vydaním súhrnných správ ako napr.: Pokrok v implementácii ICPD 1994-2004, ktorá bola vypracovaná UNFPA na základe informácií poskytnutých jednotlivými krajinami v 9. Dotazníku OSN o populácii a rozvoji. SR je spomínaná v uvedenej správe v časti dotýkajúcej sa migrácie.
Káhirská dohoda po desiatich rokoch:  populácia, reprodukčné zdravie a celosvetové úsilie smerujúce k skončeniu chudoby je názvom správy o stave svetovej populácie v roku 2004. Správa sa venuje dosiahnutým úspechom jednotlivých krajín a ich úsiliu pri implementácii Akčného programu na necelej polceste pred stanoveným termínom 2015. Hodnotí akcie sledujúce väzby medzi populáciou a chudobou, ochranu životného prostredia, migráciu a urbanizáciu, diskrimináciu žien a dievčat a kľúčové otázky týkajúce sa reprodukčného zdravia, vrátane prístupu k antikoncepcii, zdravia matiek, HIV/AIDS a potrieb dospievajúcej mládeže a ľudí v núdzi. 
Na príprave uvedených aktivít sa podieľalo Centrum technickej pomoci Fondu OSN pre populáciu (UNFPA CST) v Bratislave, ktoré je súčasťou implementačných mechanizmov a od roku 2003 má zastúpenie aj v medzirezortnej pracovnej skupine pre implementáciu Akčného programu. Centrum realizovalo o. i. niekoľko ďalších aktivít zameraných na podporu implementácie záverov Káhirskej konferencie a Miléniových rozvojových cieľov ako napr.: pri príležitosti Dňa OSN (24. október) sa UNFPA CST Bratislava dňa 21. októbra 2004 zúčastnilo panelovej diskusie so študentmi VŠ, zástupcami mimovládnych organizácií a médií na tému „OSN a Miléniové rozvojové ciele“. Podujatie bolo organizované agentúrami OSN, vrátane UNFPA a Fakultou Sociálnych a ekonomických vied Univerzity Komenského a jeho cieľom bolo upriamiť pozornosť širokej, odbornej i laickej verejnosti na poslanie OSN, ciele a programy v kontexte Miléniových rozvojových cieľov.
V dňoch 3. – 6. mája 2004 UNFPA CST organizovalo v Bratislave konferenciu, ktorej hlavným cieľom bolo zhrnúť poznatky z demografických a zdravotných výskumov  realizovaných v krajinách východnej Európy a centrálnej Ázie za posledných desať rokov. Tieto výskumy predstavujú unikátny zdroj informácií v oblasti plánovaného rodičovstva, plodnosti, zdravia matiek a novorodencov a iných oblastí reprodukčného zdravia. Na konferencii sa zúčastnilo vyše 60 odborníkov z krajín Európy a bývalého Sovietskeho zväzu.
Centrum technickej pomoci (CST) pre krajiny Európy a centrálnej Ázie, Bratislava, Slovakia vzniklo 21. novembra 2001. Je súčasťou Poradného Technického Programu (Technical Advisory Programme - TAP) Populačného fondu OSN (UNFPA). Základnou úlohou Programu je poskytovanie technickej podpory a služieb, ktoré zodpovedajú potrebám krajín východnej Európy a centrálnej Ázie v oblasti populácie a rozvoja. Škála pomoci, ktorú poskytuje CST Bratislava ako súčasť TAP Programu, sa pohybuje od ad hoc poradenských služieb až po aktívnu podporu projektov a programov UNFPA v jednotlivých krajinách regiónu. Pozornosť CST Bratislava sa však sústreďuje na poskytovanie technickej pomoci. Poradný Technický Program (TAP) je realizovaný formou, pri ktorej je programové zameranie činnosti UNFPA na populáciu a udržateľný rozvoj ľudstva v kontexte Akčného plánu Medzinárodnej konferenciie o populácii a rozvoji (ICPD), na populáciu a rozvoj a na technickú spoluprácu medzi rozvojovými krajinami rozšírené o rozmer funkčnosti a advokácie. CST Bratislava pokrýva krajiny východnej Európy a centrálnej Ázie, čo zahŕňa Albánsko, Arménsko, Azerbajdžan, Bielorusko, Bosnu a Hercegovina, Bulharsko, Chorvátsko, Českú republiku, Estónsko, Gruzínsko, Maďarsko, Kazachstan, Kosovo, Kyrgyzstan, Litvu, Lotyšsko, Macedónsko, Moldavsko, Poľsko, Rumunsko, Ruskú Federáciu, Srbsko a Čierna Hora, Slovensko, Slovinsko, Tadžikistan, Turecko, Turkmenistan, Ukrajinu a Uzbekistan.
	
Prognózovanie demografického vývoja 
K implementácii záverov Medzinárodnej konferencie o populácii a rozvoji prispieval svojou činnosťou Štatistický úrad Slovenskej republiky a Výskumné demografické centrum Infostatu. ŠÚ SR v rámci štatistických zisťovaní zabezpečoval zber, spracovanie, hodnotenie a v spolupráci s Výskumným demografickým centrom pri Infostate aj prognózovanie demografického vývoja v SR a v regiónoch a poskytoval požadované údaje a informácie pre rozhodovanie riadiacich orgánov v rámci SR, aj pre medzinárodné organizácie.
V roku 2004 ŠÚ SR spracoval a vydal z demografickej štatistiky nasledovné publikácie o hodnotení populačného vývoja:

Stav a pohyb obyvateľstva v SR v roku 2003
Publikácia obsahuje údaje zo spracovania prirodzeného a migračného pohybu obyvateľstva  r. 2003 v územnom priereze za mestá, okresy a kraje SR. Pre zabezpečenie porovnateľnosti demografických ukazovateľov v systéme regionálnych štatistík na princípoch medzinárodnej klasifikácie v rámci Európskej únie, boli údaje spracované aj za štatistické jednotky NUTS 2 - NUTS 5, požadované EUROSTATOM .

Vývoj obyvateľstva v Slovenskej republike
Publikácia obsahuje pravidelnú ročnú analýzu demografického vývoja v SR, zahrňujúcu základné poznatky o populačných javoch a procesoch v spoločnosti v roku 2003 s kontextom za obdobie 1998-2003.
V populačnom vývoji Slovenskej republiky došlo v roku 2003 k pozitívnym zmenám v doterajších trendoch vo viacerých demografických procesoch. Najvýraznejšia zmena bola vo vývoji počtu narodených detí, keď po 23 rokoch ich neustáleho znižovania došlo k obratu. Medziročne sa narodilo o 872 živých detí viac, čím sa zvýšila hrubá miera pôrodnosti, aj úhrnná plodnosť žien.
Ďalším pozitívom bolo pokračovanie zvyšovania počtu uzavretých manželstiev (medziročne o 940) a hrubej miery sobášnosti na 4,8 promile. Predpokladáme, že sa už druhý rok vo väčšej miere začali realizovať „odložené“ sobáše z predchádzajúcich rokov.
Pozitívnou skutočnosťou bolo aj zastavenie dlhodobého rastu rozvodovosti, ktorý trval na Slovensku, s výnimkou niektorých rokov, od roku 1954. Počet rozvodov bol nižší o 244 a hrubá miera rozvodovosti poklesla na 1,99 promile. Zlepšil sa aj rozvodový index, keď na 100 uzavretých manželstiev pripadlo 41,2 rozvodov (v roku 2002 to bolo 43,7).
Zachoval sa klesajúci trend vo vývoji potratovosti, keď bolo zaevidovaných o 982 potratov menej ako v roku 2002. Znížila sa hrubá miera potratovosti na 3,9 promile, aj potratový index, keď na 100 narodených detí pripadlo 40,7 potratov oproti 43,4 v roku 2002.
Medziročne došlo k zvýšeniu úmrtnosti, na 9,7 promile, keď zomrelo o 698 osôb viac ako v roku 2002. Úmrtnosť sa zvýšila u oboch pohlaví, viac u žien.
V oblasti evidovanej migrácie sa neudiali významnejšie zmeny. Slovenská republika si aj v roku 2003 udržala kladné migračné saldo 1,4 tisíc osôb, ktoré vykompenzovalo úbytok obyvateľov z prirodzeného pohybu.
Celkový prírastok obyvateľstva v dôsledku spomínaného migračného prírastku zo zahraničného sťahovania bol oproti roku 2002 vyšší a dosiahol takmer 900 osôb.
Pokračovali zmeny vo vekovej štruktúre obyvateľstva, ktoré spôsobujú postupné populačné starnutie. Podiel detskej zložky poklesol pod 18% z celkového počtu obyvateľstva a podiel osôb v poproduktívnom veku vzrástol na 18,7%. Index starnutia sa zvýšil na 106,4. Pokračujúci proces starnutia, ktorý sa ešte zrýchli po roku 2015, bude mať závažný vplyv na fungovanie spoločnosti. Dopady starnutia obyvateľstva na ekonomiku, sociálne a dôchodkové zabezpečenie, zdravotníctvo a t. ď., budú patriť k závažným spoločenským problémom v najbližších desaťročiach.     
   
     V spolupráci s Výskumným demografickým centrom pri Infostate, ŠÚ SR spracoval a vydal v nadväznosti na prognózy vývoja obyvateľstva a domácností za SR z roku 2002 nové regionálne prognózy:

Prognóza vývoja obyvateľstva za kraje SR do roku 2025
Prognóza vývoja obyvateľstva potvrdila známe rozdelenie SR na progresívny sever a východ a regresívny juh a západ. Zatiaľ čo Žilinský, Prešovský a Košický kraj zaznamenávajú prírastky obyvateľstva prakticky počas celého prognózovaného obdobia a veková štruktúra v týchto krajoch je relatívne mladá, ostatné kraje na strednom, južnom a západnom Slovensku zaznamenávajú úbytok obyvateľstva a proces starnutia obyvateľstva je v pokročilejšom štádiu.
V najbližšom období sa neočakávajú výrazné zmeny v počte obyvateľov SR a platí to aj pre jednotlivé regióny. Celé prognózované obdobie môžeme z hľadiska prírastkov, resp. úbytkov obyvateľstva charakterizovať v zásade ako stagnáciu. Smerom ku koncu prognózovaného obdobia sa prírastky obyvateľstva mierne znižujú, resp. menia na úbytky. Proces úbytku obyvateľstva postupne postihne všetky regióny, bude sa zrýchľovať a vrcholiť bude ďaleko za horizontom tejto prognózy.
V Trenčianskom, Nitrianskom a Banskobystrickom kraji sa bude počet obyvateľov znižovať počas celého prognózovaného obdobia. V Bratislavskom kraji sa úbytok obyvateľstva začne pravdepodobne tesne po roku 2010, v Trnavskom okolo roku 2015 a v Košickom až ku koncu prognózovaného obdobia. Naopak, v Žilinskom a Prešovskom kraji by sa mal počet obyvateľov zvyšovať počas celého prognózovaného obdobia a začiatok úbytku obyvateľstva by mal nastať až okolo roku 2030.
Zmeny vo vekovej štruktúre obyvateľstva budú prebiehať počas celého prognózovaného obdobia. Proces starnutia obyvateľstva, ktorý je v najbližších desaťročiach nezvratný, sa bude zrýchľovať a postihne všetky kraje SR.

Prognóza vývoja cenzových domácností v krajoch SR do roku 2025
Táto publikácia vychádza z výsledkov Sčítania obyvateľov, domov a bytov 2001 a bezprostredne nadväzuje na najnovšiu, vyššie uvedenú regionálnu prognózu vývoja obyvateľstva do roku 2025. Na výpočet prognózy sa použila metóda koeficientov hláv domácností. Bol spracovaný jeden variant prognózy. V tomto variante je zakomponovaný z dnešného pohľadu najpravdepodobnejší demografický a spoločenský vývoj – stabilizácia vývoja sobášnosti na úrovni mierne prevyšujúcej súčasný stav, zvyšovanie priemerného veku pri sobáši, stabilizácia rozvodovosti na úrovni blížiacej sa súčasnému európskemu priemeru, zvýšenie plodnosti, zníženie úmrtnosti, zvýšenie migračného salda, stabilizácia spoločenského vývoja a zavŕšenie európskej integrácie. Podobne ako v prípade regionálnej prognózy obyvateľstva, aj v prípade prognózy cenzových domácností platí predpoklad, že súčasná regionálna diferenciácia vo vývoji počtu a štruktúry domácností sa do konca prognózovaného obdobia nebude výrazne meniť.
Výsledky prognózy poskytujú informácie o počte základných typov domácností v členení podľa druhu a veľkosti. Výstupné tabuľky obsahujú údaje o úplných rodinách (s deťmi, bez detí), neúplných rodinách (s deťmi, bez detí), nerodinných domácnostiach a domácnostiach jednotlivcov podľa počtu členov.      

V oblastiach, ktoré súvisia s implementáciou riešilo Výskumné demografické centrum v roku 2004 dve skupiny úloh. Regionálnou problematikou sa zaoberali publikácie Prognóza vývoja obyvateľstva v regiónoch SR a Demografická charakteristika obvodov SR 1996-2003. Rómskou problematikou sa zaoberala analytická publikácia Reprodukčné správanie obyvateľstva v obciach s nízkym životným štandardom. Publikácie sú v plnom znení k dispozícii na web stránke VDC www.infostat.sk/vdc.

Prognóza vývoja obyvateľstva v regiónoch SR
Demografické prognózy sú jednou zo základných informácií pri úvahách o budúcom vývoji spoločnosti. V súčasnosti, keď sa stále viac rozhodovacích kompetencií presúva do regiónov, narastá aj význam regionálnych demografických analýz a prognóz. 
Demografický vývoj, podobne ako iné oblasti spoločenskej reprodukcie, je regionálne diferencovaný. Ovplyvňujú ho rôzne faktory – od historických, cez prírodné a kultúrne až po spoločensko-ekonomické. Základ regionálnych rozdielov vo vývoji obyvateľstva sa však viaže na jeho vekovú štruktúru, ktorá vytvára predpoklady tak pre reprodukčné procesy, ako aj pre migráciu obyvateľstva. Súčasné zmeny v reprodukčnom správaní obyvateľstva, ktoré sa prejavujú poklesom sobášnosti, plodnosti a potratovosti, miernym znížením úmrtnosti, ako aj rastom rozvodovosti a starnutím obyvateľstva, majú tiež svoj priestorový charakter. V podstate sa šíria od juhozápadu na severovýchod a premietajú sa potom s rôznou intenzitou aj do vývoja v regiónoch. 
Na výpočet regionálnej prognózy obyvateľstva do roku 2025 bola použitá komponentná metóda. Východiskovým údajom prognózy bol počet a veková štruktúra obyvateľstva v okresoch k 31.12.2002. Jednotlivým okresom boli priradené prognostické scenáre, ktoré vznikli ako kombinácia rôznych variantov vývoja plodnosti, úmrtnosti a migrácie do roku 2025. 
Za každý okres a za každý rok prognózovaného obdobia bola spracovaná podrobná veková štruktúra, bilancia obyvateľstva, základné demografické charakteristiky. Prognóza potvrdila známe rozdelenie SR na progresívny sever a východ a regresívny juh a západ. Zatiaľ čo väčšina okresov v žilinskom, prešovskom a košickom regióne zaznamenáva prírastky obyvateľstva prakticky počas celého prognózovaného obdobia a  veková štruktúra v týchto regiónoch zostáva relatívne mladá, okresy na strednom, južnom a západnom Slovensku zaznamenávajú väčšinou úbytok obyvateľstva a proces starnutia obyvateľstva je v pokročilejšom štádiu.
V najbližšom období sa neočakávajú výrazné zmeny v počte obyvateľov SR a platí to aj pre väčšinu okresov. Celé prognózované obdobie môžeme z hľadiska prírastkov, resp. úbytkov obyvateľstva charakterizovať v zásade ako stagnáciu. Smerom ku koncu prognózovaného obdobia sa prírastky obyvateľstva budú znižovať, resp. zmenia sa na úbytky. Proces úbytku obyvateľstva postupne postihne všetky regióny a veľkú väčšinu okresov, bude sa zrýchľovať a vrcholiť bude až ďaleko za horizontom tejto prognózy. 

Demografická charakteristika obvodov SR 1996-2003
Podľa zákona č. 515/2003 Z. z., s účinnosťou od 1.1.2004, bolo v Slovenskej republike 79 okresných úradov zrušených a pre výkon časti štátnej správy bolo zriadených 50 obvodných úradov. Územia pôsobnosti obvodných úradov tvorené tak, že sú u 25 obvodov zhodné s územím príslušných okresov, v 23 prípadoch územia obvodov vznikli spojením dvoch až piatich okresov a výnimkou sú iba obvody Nové Zámky a Štúrovo, ktoré vznikli rozdelením okresu Nové Zámky. 
Analýza demografického vývoja v územných obvodoch SR prináša nový pohľad na priestorovú diferenciáciu demografických javov a procesov. Ani obvody nie sú však homogénnymi jednotkami, a to ani z hľadiska počtu obyvateľov. V porovnaní s počtom okresov (79) sa územný pohľad zužuje na 50 obvodov a umožňuje väčšiu generalizáciu. Na druhej strane sa ukázalo, že rozdelenie okresu Nové Zámky na obvod Nové Zámky a obvod Štúrovo „odhalilo“ obvod Štúrovo ako územie s pozoruhodnými demografickými charakteristikami, ktoré sa cez okres Nové Zámky nepodarilo identifikovať.
V popredí záujmu vyspelých krajín je v súčasnosti starnutie populácie, pretože jeho dôsledky sa dotýkajú všetkých oblastí sociálneho a ekonomického rozvoja. Regionálna analýza potvrdila, že aj v Slovenskej republike je základnou črtou demografického vývoja  prehlbovanie starnutia populácie. V regiónoch sa starnutie prejavuje diferencovane. Je dôsledkom nielen prebiehajúcich demografických procesov, ale aj historicky vzniknutých deformácií vekovej štruktúry.  
Vo vývoji demografických charakteristík na Slovensku sa prejavuje formovanie nového modelu reprodukčného, resp. rodinného správania sa obyvateľstva. Ide najmä o odkladanie pôrodov do vyššieho veku matky, a teda aj rast priemerného veku pri pôrode (25,5 roka v roku 1996, 27 rokov v roku 2003), uprednostňovanie rodiny s menším počtom detí (príklon k jednodetnej rodine), nárast počtu narodených mimo manželstva (14 % v roku 1996, 23,3 % v roku 2003), nárast počtu kohabitácií, atď. Tieto zmeny súvisia najmä so zmenami v hodnotovej orientácii mladej generácie. Mladí ľudia uprednostňujú možnosti osobnej sebarealizácie (vzdelanie, zamestnanie, cestovanie, a pod.), ako aj finančného zabezpečenia budúcej rodiny, a manželstvo a narodenie dieťaťa odkladajú, príp. manželstvo uzavrú až po narodení dieťaťa. S tým súvisí postupný pokles počtu narodených detí, ako aj uzavretých manželstiev. 
Zmeny v reprodukčnom správaní sa šíria od západu na východ. Preto v obvodoch na západe SR je badateľný väčší príklon k novému modelu. Na východe SR sa zmeny prejavujú pomalšie a reprodukčné správanie je do značnej miery ovplyvnené religiozitou, ako aj nižším stupňom urbanizácie.
Z hľadiska starnutia populácie môžeme obvody Slovenska rozdeliť do dvoch veľkých regiónov. Prvý, s mladšou populáciou, pokrýva sever a východ Slovenska. Druhý, s populáciou staršou, sa rozkladá na strednom a západnom Slovensku (s výnimkou obvodov na severe). Práve v tomto druhom regióne sa už v etape 1996-1999 sformovali centrá starnutia populácie SR. Dve hlavné centrá reprezentovali obvody Štúrovo a Nové Mesto nad Váhom, a dva vedľajšie obvody Bratislava a Levice. S rastúcou vzdialenosťou od týchto centier sa intenzita procesu starnutia znižovala. V období 2000-2003 sa proces starnutia zintenzívnil a „posunul“ smerom na sever.
S týmto rozdelením územia SR súvisí aj vývoj ďalších demografických charakteristík. Prirodzený prírastok zaznamenávajú práve obvody s mladšou populáciou, t. j. s nízkym indexom starnutia. Sú to zároveň obvody s najvyšším počtom živonarodených, a vysokou plodnosťou (v porovnaní s plodnosťou SR), s nižším priemerným vekom pri prvom pôrode, pomerne nízkou umelou potratovosťou, ale aj vyššou sobášnosťou a nízkym počtom kohabitácií, ako aj nižším priemerným vekom pri prvom sobáši a nižšou rozvodovosťou. Typickými predstaviteľmi tohto typu populácie sú obvody Námestovo, Kežmarok, Stará Ľubovňa, príp. Vranov nad Topľou. 
Pre obvody so staršou populáciou je charakteristický prirodzený úbytok obyvateľstva, nízky počet živonarodených, nízka úhrnná plodnosť, vyšší priemerný vek pri prvom pôrode, vyššia umelá potratovosť, ale aj nižšia sobášnosť a tiež vyšší priemerný vek pri prvom sobáši, a zároveň vyšší počet kohabitácií. Predstaviteľmi tohto typu populácie sú už spomínané obvody Štúrovo a Nové Mesto nad Váhom, ale aj Bratislava, Komárno a Nové Zámky.
Ukazovateľom, ktorý v SR ako jediný dlhodobo vykazuje vzostupný trend, je rozvodovosť. V súčasnosti sa na Slovensku rozvádza každé tretie manželstvo. Región najvyšších hodnôt rozvodovosti pokrýva takmer celé stredné Slovensko (s výnimkou jeho severozápadnej časti) a juh západného Slovenska, vrátane obvodov Bratislava, Pezinok a na východe obvodu Košice.
Z hľadiska charakteristík úmrtnosti sme v sledovanom období zaznamenali určité zlepšenie, i keď nie veľmi výrazné. Pri porovnaní obidvoch období vzrástla stredná dĺžka života pri narodení o 0,8 roka u mužov a o 0,6 roka u žien. Rozdiel medzi strednou dĺžkou života mužov (69,6 roka v druhom období) a žien (77,6 roka) je 8 rokov a je prejavom nadúmrtnosti mužov. Ukazovatele úmrtnosti majú iné priestorové rozloženie ako predchádzajúce demografické charakteristiky. Z hľadiska strednej dĺžky života mužov pri narodení je najpriaznivejšia situácia v regióne tvorenom obvodmi Trenčín, Prievidza, Martin, Banská Bystrica a v obvodoch Piešťany, Bratislava, Košice a Bardejov. Ženy žijú najdlhšie v regióne od Nitry smerom na sever až po Žilinu a na východ až po Liptovský Mikuláš, ale aj v obvodoch Bratislava, Piešťany a Stropkov. Obidve pohlavia sa dožívajú najmenej rokov prevažne v obvodoch na juhu SR – od Komárna až po Trebišov. Trebišov je súčasne obvodom s najnižšou strednou dĺžkou života u mužov (65,77 roka) aj u žien (75,69 roka). 
Migrácia je so starnutím populácie spojená inak ako prirodzený vývoj obyvateľstva. Práve ona mení územnú distribúciu obyvateľstva a  keďže sa sťahuje prevažne obyvateľstvo mladé, migrácia  ovplyvňuje vekovú štruktúru v obvodoch prisťahovania i vysťahovania v kladnom alebo zápornom zmysle. Vzhľadom na pomerne nízke hodnoty prírastkov Slovenskej republiky zo zahraničnej migrácie je však výška migračných prírastkov alebo úbytkov v obvodoch ovplyvnená najmä intenzitou vnútornej migrácie. 
Z vývoja prirodzeného prírastku a migrácie vyplýva, že celkový prírastok obyvateľstva v obvodoch má úplne odlišný charakter na východe a severe SR (kde je tvorený prevažne prirodzeným pohybom a migrácia ho zvyčajne zoslabuje) a  juhozápade a na juhu (kde je tvorený hlavne migráciou, pričom migrácia znižuje straty z prirodzeného vývoja). Predstaviteľom prvého typu obvodov je obvod Kežmarok alebo obvod Námestovo, druhý typ reprezentuje obvod Senec. Celkový úbytok zaznamenávajú obvody s najstarším obyvateľstvom, medzi ktoré sa zaradila aj Bratislava. Je zaujímavé, že v etape 2000-2003 prvýkrát zaznamenávajú úbytky obyvateľstva aj obvody na východe SR – Humenné, Košice a Svidník.
Porovnanie demografického vývoja v obvodoch SR v etapách 1996-1999 a 2000-2003 potvrdzuje napredovanie nového modelu reprodukčného správania obyvateľstva. Koniec druhej etapy charakterizujú kompenzačné efekty k odloženým sobášom a pôrodom – mierne zvýšenie počtu sobášov a počtu živonarodených a pre oblasť migrácie je charakteristické prehlbovanie suburbanizačných procesov. Do akej miery sú tieto tendencie stabilné, ukáže až budúci vývoj.

Reprodukčné správanie obyvateľstva v obciach s nízkym životným štandardom
Výskumné demografické centrum v roku 2004 prispelo k implementácii záverov z Káhiry aj ďalšou publikáciou: Vaňo, B.- Mészáros, K.: Reprodukčné správanie obyvateľstva v obciach s nízkym životným štandardom.
Slovensko, je známe veľkými regionálnymi rozdielmi. Tieto rozdiely majú rôzne podoby, najviditeľnejšie sú rozdiely historické, kultúrne, ekonomické a demografické. Súhrn regionálnych odlišností sa v konečnom dôsledku prejavuje v spôsobe života a v životnej úrovni obyvateľstva žijúceho v jednotlivých regiónoch. Niektoré regióny dosahujú takmer životnú úroveň, ktorá je bežná v krajinách EU, niektoré za ňou výrazne zaostávajú. Zaostávajúce regióny sa vyznačujú vysokou nezamestnanosťou, vysokým ekonomickým zaťažením obyvateľstva, nepriaznivou vzdelanostnou štruktúrou, vysokým podielom rómskeho obyvateľstva a vysokým stupňom segregácie. Na druhej strane mnohé z týchto zaostávajúcich regiónov sú charakteristické silnou reprodukciou.	
Publikácia  charakterizuje  reprodukčné  správanie  obyvateľstva  v obciach s nízkym a
veľmi nízkym životným štandardom a jeho vplyv na vývoj počtu a štruktúry obyvateľstva. Na
základe výsledkov získaných v uvedených skupinách obcí sú spracované odhady reprodukčného správania rómskeho obyvateľstva.
Cieľom publikácie bolo skúmať reprodukčné správanie obyvateľstva v zaostávajúcich regiónoch. Nakoľko významnú  časť obyvateľstva v týchto regiónoch tvoria Rómovia,  získané výsledky sa môžu využiť aj na doplnenie  demografickej charakteristiky rómskeho obyvateľstva. Publikácia charakterizuje zaostávajúce regióny pomocou vybranej skupiny obci s nízkym životných štandardom. Na identifikáciu obcí s nízkym životným štandardom boli použité tri kritériá – technická  vybavenosť obce (verejný vodovod, verejná kanalizácia, rozvodová sieť plynu, bezprašné miestne komunikácie),  úroveň bývania (trvale obývané byty 4. kategórie) a počet rómskeho obyvateľstva. Do výskumu boli zahrnuté len také obce (a ich obyvateľstvo), ktoré nemajú žiadnu alebo len slabú technickú  vybavenosť, vysoký podiel trvale obývaných bytov 4. kategórie a na ich území sa nachádza rómska osada. Zahrnuté boli len tie obce, ktoré sa nachádzajú v Banskobystrickom, Prešovskom alebo Košickom kraji nakoľko v ostatných regiónoch neexistuje bezprostredné  prepojenie medzi nízkym životným štandardom a vysokým zastúpením rómskeho obyvateľstva.  Sledovaným obdobím bolo posledných 10 rokov, t.j. od roku 1993 v priebehu ktorého sa reprodukčné správanie obyvateľov na Slovensku výrazne zmenilo.
Na základe dosiahnutých výsledkov sú spracované závery o reprodukčnom správaní obyvateľstva v závislosti od životnej úrovne. Keď porovnáme reprodukčné charakteristiky za jednotlivé skupiny rómskeho obyvateľstva, je zrejmé, že stupeň integrácie je významným diferenciačným faktorom. Rozdiely v reprodukčnom správaní medzi jednotlivými skupinami rómskeho obyvateľstva sú významné, rovnako ako rozdiely vo vekovom zložení obyvateľstva z nich vyplývajúce. 
Rozhodujúcim kritériom pre budúci demografický vývoj rómskeho obyvateľstva bude intenzita integračných procesov. Pri pokračovaní integrácie sa očakáva, že Rómovia budú stále vo väčšej miere preberať reprodukčné a rodinné správanie majoritnej spoločnosti.

Pokrok dosiahnutý v príprave Zisťovania populačnej klímy v SR
Súčasťou implementácie záverov káhirskej konferencie je príprava Zisťovania populačnej klímy  v SR. Zisťovaním populačnej klímy sa získavajú informácie o poznatkoch, názoroch, postojoch a zámeroch obyvateľstva v oblasti reprodukcie. Takéto informácie sú nevyhnutné pre koncipovanie populačnej, rodinnej a sociálnej politiky, využívajú sa aj pri tvorbe demografických projekcií a odhadov. Štúdium populačnej klímy má význam hlavne v súčasnom období, kedy vo vyspelých krajinách rodiny plánujú a ovplyvňujú svoje reprodukčné správanie. SR je v súčasnosti jednou z málo európskych krajín, kde sa nerobí celoštátne a pravidelne sa opakujúce zisťovanie populačnej klímy pod gesciou najvyšších štátnych orgánov. 
V roku 2004 pokračovala príprava celoeurópskeho projektu zameraného na oblasť reprodukčného správania pod názvom Generation and Gender Programme (GGP). Medzinárodný projekt prebieha pod gesciou UNECE. V SR bol vytvorený národný výbor pre GGP, v ktorom majú zastúpenie hlavné spolupracujúce inštitúcie – Štatistický úrad SR, Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny, Výskumné demografické centrum a Ústav pre výskum verejnej mienky pri ŠÚ SR. Odbornou garanciou zisťovania v SR bolo poverené Výskumné demografické centrum INFOSTATu. Samotné zisťovanie sa uskutoční v závislosti od získania potrebných finančných prostriedkov. 

Vyhodnotenie hlavných  oblastí implementácie za rok 2004
	Práca členov medzirezortnej pracovnej skupiny sa v súvislosti s implementáciou záverov káhirskej konferencie sústredila v roku 2004 na nasledujúce oblasti: sexuálne a reprodukčné zdravie, migračná politika a nová sociálna politika. 

Sexuálne a reprodukčné zdravie
V otázkach reprodukčného a sexuálneho zdravia sa na Slovensku neprejavujú badateľnejšie problémy. Nie je známa skutočnosť rizikových, nebezpečných interrupcií, nakoľko tieto sú legálne prístupné a odborne vykonávané. 
Základné ukazovatele reprodukčného a sexuálneho zdravia v SR vykazujú trvale dobrú úroveň. Týka sa to materskej a novorodeneckej úmrtnosti a chorobnosti, ako aj  počtu vykonaných umelých prerušení tehotenstva, ktorý má v SR dlhodobo klesajúcu tendenciu. Napriek chýbaniu štatistických údajov, napríklad o výskyte chlamýdiových infekcií pohlavných orgánov, je referovaný ich nárast hlavne na pôde odborných spoločností (konferencie a pod.) Okrem toho je v SR pozorovaný už dlhodobý nárast syfilisu. Svedčí to o nedostatočnej sexuálnej výchove, v ktorej stále nie sú definované aspoň tzv. minimálne štandardy. Podľa Akčného programu OSN z Káhiry závisí vývoj kvality sexuálneho a reprodukčného zdravia aj od kvalitnej sexuálnej výchovy na školách.
V rámci reprodukčného zdravia sú sledované aj onkologické ochorenia reprodukčných orgánov. Napriek vypracovanému systému preventívnych prehliadok odhaľujúcich včasné štádiá rakoviny ženských pohlavných orgánov a prsníkov nie je zaznamenaný ich pokles ako v rozvinutých krajinách EÚ. Týka sa to najmä rakoviny krčka maternice a prsníkov. Nová legislatíva zaviedla do praxe aj pravidelné onkologické prehliadky mužov so zameraním na včasný záchyt rakoviny prostaty.

MZ SR pripravilo v roku 2004 celkovo šesť „zdravotníckych zákonov“, z ktorých si z hľadiska reprodukčnej medicíny zasluhuje pozornosť § 30 zákona 576 Z. z. o sterilizácii. Podľa tohto zákona je možné v SR vykonať sterilizáciu na žiadosť každej osobe bez obmedzenia. Tento zákon zodpovedá medzinárodným aj európskym štandardom. 
V Slovenskej republike stále nie je ukončená diskusia k poslaneckému návrhu novelizácie Zákona o umelom prerušení tehotenstva, ktorého cieľom bolo v zákonnej podobe upraviť možnosť umelého prerušenia tehotenstva v prípade genetického a iného poškodenia plodu alebo ohrozenia zdravia a života matky do 24 týždňa. V súčasnosti sa takéto interrupcie na Slovensku vykonávajú, sú však právne upravené len na základe vyhlášky Ministerstva zdravotníctva SR. Ústavný súd SR sa uvedenou problematikou síce zaoberal ale nevydal záväzné stanovisko. 
V SR dochádza k javu, že zákonom stále povolené umelé prerušenia tehotnosti, prenatálna genetická diagnostika, asistovaná reprodukcia a antikoncepčné poradenstvo sú na viacerých pracoviskách nedostupné. V týchto prípadoch interpretujú riaditelia zdravotníckych zariadení a prednostovia gynekologicko – pôrodníckych kliník a oddelení, výhradu svedomia, nie vo vzťahu k jednotlivcovi, ale vo vzťahu k celému zdravotníckemu zariadeniu. Z hľadiska princípov medicínskej etiky ide o neetické povyšovanie obvykle náboženského postoja vedúcich pracovníkov nad povinnosť konať dobro a rešpektovať autonómiu pacientov nad ústavný rámec. SR nemá zabezpečené mechanizmy, ktoré by ochraňovali záujmy pacientov voči takémuto zneužívaniu legislatívy a práva výhrady svedomia, ktoré sa vzťahuje len na jednotlivca a nie na celé zdravotnícke zariadenie. Uvedená prax vyvoláva obavy, že po prijatí dodatku o výhrade svedomia k tzv. Vatikánskej zmluve dôjde na Slovensku k zhoršeniu situácie a dostupnosť a kvalita služieb sa naďalej znížia.
MZ SR sa prihlásilo k plneniu záverov káhirskej konferencie a v roku 2003 pripravilo pracovnú verziu Národného programu podpory reprodukčného zdravia, ktorý je implementáciou Akčného programu káhirskej konferencie do oblasti zdravotníckych služieb. Program je  časťou širokého konceptu transformácie zdravotníctva (decentralizácie a privatizácie), ako aj reformy špeciálnych služieb sexuálneho a reprodukčného zdravia. Napriek tomu že program bol vypracovaný v decembri 2003 MZ SR ho nepredložilo na rokovanie vlády SR.
Program vychádza z Národného programu podpory zdravia prijatého v NR SR v roku 1992 a aktualizovaného v rokoch 1995 a 1999. Efektívne poskytovanie služieb sexuálneho a reprodukčného zdravia je priamo závislé na legislatívnych podmienkach, ktoré umožňujú priamo alebo nepriamo uľahčovať prístup k takýmto službám. Uznávanie základných ľudských práv, poskytnutie informovaného súhlasu, ako aj dôvernosť sa musia stať samozrejmou súčasťou zdravotníckych služieb. Odstraňovanie prekážok znemožňujúcich prístup k službám sexuálneho a reprodukčného zdravia  znamená uplatniť také riešenia, ktorých cieľom je zvýšenie kvality poskytovaných služieb, ako aj zmena sexuálneho správania ľudí. 
Aj napriek legislatívnym zmenám, existuje stála požiadavka trvalého monitorovania stavu sexuálneho a reprodukčného zdravia. Hlavným cieľom programu je zabezpečiť prístup k vysokokvalitným zdravotníckym službám sexuálneho a reprodukčného zdravia, monitoring a kontrola sexuálne prenosných infekcií a prevencia onkologických ochorení. Ďalšie oblasti sú prevencia a manažment domáceho násilia a sexuálneho zneužívania ako aj prevencia obchodovania so ženami. 

Migračná politika
Demografické dopady migrácie na Slovensko sa v poslednom období začínajú prejavovať ako významnejšie a to nielen v otázke migrácie za prácou, ale  najmä vo vzťahu k ilegálnej migrácii.  
V súlade so „Zásadami migračnej politiky Slovenskej republiky“, ktoré sú v súčasnosti základným dokumentom určujúcim smerovanie a vykonávanie migračnej politiky v podmienkach Slovenskej republiky, sa akcentovalo najmä plnenie úloh vyplývajúcich z medzinárodných dokumentov, a to „Dohovoru o právnom postavení utečencov“ (Ženeva, 1951) a „Protokolu  týkajúceho sa právneho postavenia utečencov“ (New York, 1967) a vytváranie legislatívnych, inštitucionálnych, personálnych, finančných a materiálnych podmienok nevyhnutných na splnenie cieľov  v danej oblasti.      
	Pokrok sa dosiahol aj na úseku spolupráce s medzinárodnými organizáciami, ktoré sa podieľajú na riešení otázok migrácie, a to s Úradom Vysokého komisára OSN pre utečencov (ďalej len „UNHCR“), Medzinárodnou organizáciou pre migráciu (ďalej len „IOM“),  Európskym výborom pre migráciu, Výborom expertov pre legálne aspekty teritoriálneho azylu utečencov a osôb bez štátnej príslušnosti a pod. 
      	V oblasti získavania bytového fondu pre azylantov sa združením finančných prostriedkov UNHCR a migračného úradu uskutočnila rekonštrukcia bytov v  Košiciach, Lučenci, Ružomberku, Zvolene,  Modrom Kameni a Bratislave.
      	Na základe podnetov MV SR a UNHCR sa zásluhou ministerstva práce sociálnych vecí a rodiny vytvorili podmienky na koncepčné riešenie problematiky maloletých cudzincov bez sprievodu. Ako gestori komisie zloženej zo zástupcov MÚ MV SR, MŠ SR a MZ SR,  UNHCR   a   IOM sa   podieľali  na budovaní sociálno-právneho systému ochrany týchto osôb, ale zároveň vyvíjali aj úsilie zamerané na získanie vhodných objektov na zabezpečenie ich pobytu.
      	V súvislosti s realizáciou spoločných projektov (psychologické poradenstvo, právne poradenstvo, sociálna asistencia, starostlivosť o maloletých žiadateľov o azyl bez sprievodu) sa skvalitnila spolupráca s mimovládnymi organizáciami – Slovenskou humanitnou radou, Slovenským helsinským výborom, Björnsonovou spoločnosťou, Slovenskou katolíckou charitou a Spoločnosťou ľudí dobrej vôle.
      	Čiastočná vyváženosť v plnení úloh súvisiacich s migračnou politikou sa dosiahla v zainteresovaní príslušných miestnych orgánov štátnej správy a samosprávy, a to zásluhou novelizácie  zákonov  upravujúcich  riešenie  azylovej a cudzineckej problematiky v jednotlivých sférach spoločenského života (zdravotníctvo, školstvo, sociálna a pracovná oblasť, finančná sféra a pod.).
      	Vzhľadom na zvyšujúce sa počty žiadateľov o azyl a nedostatočnú kapacitu ubytovacích zariadení bolo nevyhnutné zriadiť a prevádzkovať nové záchytné tábory a pobytové tábory. 
V súvislosti s možnosťami zriaďovať záchytné tábory a pobytové tábory je potrebné poukázať na často negatívny prístup obyvateľov a funkcionárov miest a obcí, na základe ktorého, i napriek vynaloženému úsiliu ministerstva vnútra a ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny, nebolo možné vo viacerých prípadoch takéto zariadenia zriadiť vo vytipovaných objektoch na ich teritóriu.
Existuje zhoda na potrebe podporovať princípy tolerancie a nediskriminácie a eliminovať všetky diskriminačné politiky a postupy, ktoré nie sú v súlade s medzinárodnými nástrojmi v oblasti ľudských práv a posilniť antidiskriminačnú legislatívu a praktické opatrenia na boj proti násiliu, diskriminácii, vrátane zneužívania migrantov, ktorí sú nelegálne zamestnaní na pracovisku.
Je potrebné podporovať rovnaký prístup k zamestnaniu pre legálne pobývajúcich migrantov, okrem iného zabezpečením rovnakého zaobchádzania, pokiaľ ide o prijímanie do zamestnania, kariérny postup, pracovné podmienky a odmeňovanie prostredníctvom: prijatia politiky diverzifikovaného riadenia ľudských zdrojov v podnikoch, vládnych a mimovládnych organizáciách, zjednodušením postupu posudzovania úrovne kvalifikácie a zručností a prístupu k odbornej príprave, zdôraznením dôležitosti rovnocennosti získanej kvalifikácie a zručností, podporovaním účasti migrantov v odborových organizáciách a podnikových výboroch a tým prispievaním k ich integrácii na pracovisku.
Okrem prijatej antidiskriminačnej legislatívy vláda SR schválila uznesením č. 446/2004 Akčný plán predchádzania všetkým formám diskriminácie, rasizmu, xenofóbie, antisemitizmu a ostatným prejavom intolerancie na obdobie rokov 2004 – 2005. 
Týmto dokumentom vláda SR ukladá ministrom všetkých relevantných rezortov vrátane ministra práce, sociálnych vecí a rodiny SR realizovať niektoré aktivity, zamerané na vzdelávanie zamestnancov štátnej správy, samosprávnych orgánov a zamestnancov zariadení sociálnych služieb v oblasti predchádzania všetkým formám diskriminácie, rasizmu, xenofóbie, kultúrne aktivity a informačnú kampaň v danej oblasti, aktivity orgánov činných v trestnom konaní pre prípady, keď boli ľudské práva  porušené.
Ďalej sú aktivity zamerané na kontrolu výkonu štátnej správy orgánov miestnej štátnej správy a štátny dozor v súvislosti s poskytovaním sociálnych služieb z hľadiska dodržiavania základných ľudských práv a slobôd občanov.
Potreba podporovať otvorenú a tolerantnú spoločnosť a účasť legálne pobývajúcich migrantov v hospodárskom, sociálnom, kultúrnom a politickom živote prostredníctvom o. i.: realizovaním úvodných programov pre novoprichádzajúcich migrantov, aktívnym podporovaním migrantov pri získavaní jazykových znalostí v jazyku hostiteľskej krajiny, ako aj pri ich oboznamovaní sa a získavaním rešpektu k inštitúciám a základným hodnotám hostiteľskej spoločnosti.
	V oblasti zahraničnej migrácie prechádza Slovenská republika v posledných rokoch významnými zmenami. Slovenská republika je v súčasnosti z hľadiska medzinárodnej migrácie stále tranzitnou krajinou. Ak cieľovými  krajinami imigrácie sú  dnes vyspelé západoeurópske štáty, predpokladá sa, že vstupom Slovenskej republiky do EÚ a prijatím Dublinského dohovoru  sa situácia z hľadiska migrácie výrazne zmení, lebo žiadatelia o azyl sa budú vracať do krajín prvej registrácie, krajín, ktoré stoja na okraji tohto európskeho zoskupenia štátov.
Ak v roku 2000 konštatovala vláda SR, že úroveň medzinárodnej migrácie je zanedbateľná, počet ilegálnych migrantov vstupujúcich na územie nášho štátu v poslednom období výrazne  vzrástol. 
Za posledné  roky vzrástol počet žiadateľov  o udelenie azylu až  štvornásobne. Pokiaľ v  roku 2000 bolo na území SR  1556 žiadateľov o udelenie azylu, v roku  2001 ich počet vzrástol na  8  tisíc, v  roku  2002  dosiahol  počet  žiadateľov  o  udelenie  azylu   9 715 a v roku 2003  až na  10 350 .  Je potrebné povedať, že migranti prichádzajú na územie SR najmä z regiónov ekonomicky slabých a politicky nestabilných – z ázijských krajín. 
V  roku 2004 požiadalo o azyl na území SR celkom 11388  cudzincov. V tomto roku   došlo opäť k istej zmene v poradí  krajín pôvodu a regiónov odkiaľ  prichádzajú žiadatelia o azyl na území SR.  Najvyšší počet žiadateľov v  roku 2004 bol z nasledovných krajín pôvodu – India – 2 968, Rusko – 2 412, Čína – 1 270, Gruzínsko -  992, Moldavsko - 825, Pakistan - 798, Bangladéš - 544, Afganistan -393, Vietnam – 155, Arménsko – 144, Turecko -139, Palestína – 117, Irak - 116. 
Z hľadiska tlaku na štátnu hranicu Slovenskej republiky najfrekventovanejšími sú hranice Slovenskej republiky s Ukrajinou a Maďarskou republikou a smerom zo Slovenskej republiky hranica s Českou republikou a Rakúskou republikou. Zo štatistických ukazovateľov vyplýva, že počet nelegálnych migrantov enormne vzrástol. Za obdobie rokov 1992 – 2004 prešlo zariadeniami migračného úradu 44 107 žiadateľov, pričom v 37 626  prípadoch bolo konanie predčasne zastavené v dôsledku nelegálneho odchodu žiadateľov z územia Slovenskej republiky. Z uvedeného počtu žiadateľov získalo azyl 563 osôb, keď najviac (129) ich bolo udelených v roku 1996. V minulom roku 2004 bolo udelených 15 azylov. Doposiaľ väčšina migrantov neprejavila záujem usadiť sa na Slovensku, ale pokračovať ďalej do Západnej Európy.
  V súčasnosti sa posilňuje bezpečnostný systém v azylových zariadeniach, ich vnútorná bezpečnosť a vonkajšia ochrana proti vstupu nežiaducich osôb do azylových zariadení Migračného úradu. Skvalitnenie bezpečnostného systému pozitívne ovplyvní úroveň  ochrany ľudských práv žiadateľov o udelenie azylu, najmä mladých žien a ostatných tzv. zraniteľných skupín žiadateľov o udelenie azylu, pritom sa očakáva úzka spolupráca s mimovládnymi organizáciami. V poslednom období sa venuje zvýšená pozornosť najmä maloletým cudzincom, žiadateľom o udelenie azylu, ktorí  vstupujú na naše územie bez sprievodu rodičov, alebo zákonných zástupcov a to aj v rámci projektu Európskeho utečeneckého fondu.
Uvedené skutočnosti viedli k vypracovaniu Koncepcie migračnej politiky Slovenskej republiky, ktorá je plne  v súlade s prebiehajúcim procesom zameraným na vytvorenie jednotnej migračnej a azylovej politiky členských štátov Európskej únie. Na základe dosiaľ implementovaných odporúčaní, smerníc a nariadení Európskych spoločenstiev a Európskej únie do legislatívy súvisiacej s realizáciou migračnej politiky v podmienkach Slovenskej republiky, ako aj v súlade s Haagským programom na posilnenie slobody, bezpečnosti a spravodlivosti v Európskej únii je potrebné prispieť k jej koncepčnejšiemu uskutočňovaniu do času vyhodnotenia prvej fázy budovania spoločného azylového systému v horizonte roku 2007, resp. predpokladaného termínu ukončenia tohto procesu v roku 2010.
      	V súvislosti so zabezpečením prístupu na trh práce žiadateľov o azyl a azylantov bude potrebné implementáciou Smernice Rady 2003/9/ES o minimálnych štandardoch pre prijímanie žiadateľov o azyl sprístupniť trh práce aj týmto osobám za presne stanovených podmienok a prostredníctvom úradov  špecializovanej  štátnej správy zabezpečiť aj vytváranie možností na zvyšovanie ich kvalifikácie, poskytovanie poradenskej služby a podpory znevýhodneným skupinám na trhu práce a pod.
           Povinné vzdelávanie detí migrantov  v štátnom jazyku bude potrebné vykonávať v duchu  pripravovaného zákona o výchove a vzdelávaní a  uskutočňovať za aktívnej účasti zriaďovateľov škôl a školských zariadení. Pre dospelé osoby sa musia organizovať kurzy slovenského jazyka, vydávať publikácie a príručky nevyhnutné na odstraňovanie jazykovej bariéry a prekonávanie prekážok pri ich integráciu do spoločnosti.    
      	V sociálnej  oblasti sa vytvorili podmienky na rovnaké zaobchádzanie s cudzincami, ktorí sú legálne na území Slovenskej republiky, zvýšená pozornosť sa venuje zraniteľným skupinám migrantov, a to najmä maloletým deťom bez sprievodu, osamelým ženám, starším a inak znevýhodneným osobám. 
      	Zabezpečovanie zdravotnej starostlivosti si vzhľadom na súčasný zaužívaný systém uplatňovaný na základe zákona č. 480/2002 Z z. o azyle a uskutočňované zmeny v rezorte zdravotníctva vyžiada prehĺbenie spolupráce ministerstva vnútra a ministerstva zdravotníctva a koordinovanie postupu pri plnení úloh súvisiacich s poskytovaním zdravotnej starostlivosti žiadateľom o azyl a azylantom. Z hľadiska kompetencií je nevyhnutné zo strany rezortu zdravotníctva venovať zvýšenú pozornosť problematike prevencie infekčných chorôb a povinnému očkovaniu detí migrantov a žiadateľov o azyl.          
      	Na doterajšie aktivity subjektov podieľajúcich sa na zabezpečovaní bytového fondu a ubytovania azylantov  budú musieť nadviazať územné samosprávy tak, že  v súčinnosti s orgánmi štátnej správy a ich spoluúčasti na financovaní tohto procesu, postupne preberú komplexnú zodpovednosť za ubytovanie azylantov na ich teritóriu, tak ako je to obvyklé v krajinách Európskej únie.
V jednotlivých krajinách Európskej únie sa menia modely migračných tokov pracovnej sily s tým, že dochádza k zvyšovaniu počtu žien v medzinárodnej pracovnej migrácii a zároveň k pretrvávaniu ich diskriminácie, vystavovaniu chudobe,  obchodovaniu so ženami a ich sexuálnemu zneužívaniu, je riešenie predmetnej problematiky nanajvýš aktuálne.
      	Zo strany kompetentných orgánov si vyžiadajú  zvýšenú pozornosť a adekvátnejší postih prejavy násilných činov  evidentne motivované rasovou a etnickou neznášanlivosťou. 
      	V  boji proti prejavom xenofóbie a rasovej intolerancie je žiaduce okrem pozitívneho ovplyvňovania verejnej mienky masovokomunikačnými prostriedkami v prospech fenoménu migrácie aj posilňovanie a rozširovanie výchovy v školách o prvky smerujúce k solidárnosti, prosociálnemu správaniu sa a dôslednejšiemu prezentovaniu informácií o medzinárodných záväzkoch Slovenskej republiky v oblasti ochrany práv utečencov.
Jednou z aktivít spojenou s implementáciou záverov káhirskej konferencie pre oblasť migrácie bola 2. konferencia pracovnej skupiny EAPS o medzinárodnej migrácii v Európe, ktorá sa konala v Ríme v dňoch 25. - 27. novembra 2004 Medzinárodná migrácia v Európe: Nové trendy, nové metódy analýzy. 
Organizátorom konferencie bol Inštitút pre populačný výskum a sociálnu politiku v Ríme. Rokovanie prebiehalo v štyroch sekciách: Špeciálne zisťovanie v medzinárodných migračných štúdiách, nové formy migrácie v Európe, vývoj regionálnych typov medzinárodnej migrácie v Európe, meranie integrácie: imigranti a druhá generácia. Príspevky boli venované špeciálnym zisťovaniam v medzinárodnej migrácii, zaujímavé bolo využitie kombinácie metód sociálnych vied s etnografiou pri štúdiu migrácie. 
Ďalšie príspevky sa venovali metodologickým problémom ilegálnej migrácie, obmedzeniam pri výskume azylantov, problémom migračných tokov medzi krajinou príchodu a odchodu a problematike migrácie domácností, nakoľko v súčasnosti je potrebné venovať čoraz väčšiu pozornosť nie migrácii jednotlivcov ale migrácii rodín. Súčasné migračné trendy v Európe potvrdzujú, že je ťažké formulovať všeobecnú charakteristiku migračného modelu Európy, najmä v súvislosti s rastúcou rozmanitosťou foriem migrácie.
  
Nová sociálna politika
V roku 2004 pokračovala reforma sociálneho systému tak, ako sa k tomu zaviazala vláda SR v Programovom vyhlásení zo 4.novembra 2002. MPSVR SR považuje sociálne reformy za jeden z hlavných nástrojov postupného rastu životnej úrovne občanov a ekonomického rozvoja krajiny. Prijaté ekonomické a sociálne reformy podporili pozitívny trend v raste zamestnanosti. Reformné kroky sa uskutočnili na základe troch princípov: motivácia občana (jasne zadefinované a jednoduché pravidlá fungovania a účasti v sociálnom systéme), aktivita občana (celý rad nástrojov, ktoré umožňujú postupný prechod z oblasti záchrannej sociálnej siete do pracovnej aktivity, ale aj výraznejší vplyv jednotlivca na zabezpečenie dôstojného života v starobe)  a odmena pre občana (spravodlivý výsledok úsilia a iniciatívy občana). 
 	 SR sa zapojila do koordinovanému boja krajín EÚ proti chudobe a exklúzii a  k  modernizácii sociálnej ochrany v rámci EÚ vypracovaním Spoločného memoranda o sociálnej inklúzii (JIM) a Národného akčného plánu sociálnej inklúzie. 
Národný akčný plán sociálnej inklúzie implementuje spoločné ciele EÚ v oblasti chudoby a sociálnej exklúzie do národných cieľov, opatrení a programov, pričom sa berú do úvahy priority, na ktorých sa dohodli vláda Slovenskej republiky a Európska komisia v Spoločnom memorande o inklúzii:
•	zvýšiť úroveň zamestnanosti a zamestnateľnosti všetkých zraniteľných skupín  obyvateľstva
•	znížiť riziko chudoby rodín s nezaopatrenými deťmi
•	prekonať nevýhody súvisiace so vzdelaním 
•	podporiť integráciu rómskych komunít

Vláda SR v roku 2004 schválila uznesením č.161/2004 Koncepciu dlhodobej sociálnej starostlivosti, ktorá je základným strategickým materiálom zavedenia nového systému dlhodobej starostlivosti. Koncepcia je doplňujúcou súčasťou reforiem zdravotníctva a sociálneho systému. Navrhovaným systémom dlhodobej starostlivosti by sa mala riešiť problematika prekrývania, previazanosti a koordinácie sociálnych a zdravotníckych služieb (a ich financovania), ako aj navrhnutie potrebných zmien v doterajšom poskytovaní zdravotných a sociálnych služieb, čo je možno docieliť predovšetkým integráciou sociálnej a zdravotnej starostlivosti, vrátane ďalších nadväzujúcich foriem služieb, a to najmä na komunitnej úrovni.
Vláda SR dňa 16. novembra 2004 prijala Aktualizáciu koncepcie štátnej rodinnej politiky na roky 2004 – 2006 uznesením č. 1091/2004. Rodinná politika má komplexnú a mnohorozmernú formu a vyžaduje spoločný prístup všetkých relevantných zložiek spoločnosti. Jej hlavným poslaním je prierezovo integrovať všetky kľúčové oblasti, ako sú trh práce, sociálna ochrana, vzdelávanie, bývanie, verejné služby, rovnosť príležitostí, atď. Zároveň má rodinná politika mnoho spoločných prienikov so systémovým prístupom k boju proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu. V záujme plynulého nadviazania na súčasné reformné kroky bolo potrebné pristúpiť k vypracovaniu dodatku ku koncepcii štátnej rodinnej politiky. Transformačné kroky a koncepčné zmeny predstavujú z pohľadu rodinnej politiky výzvu, a to najmä v tých reformných oblastiach, ktoré priamo alebo sprostredkovane ovplyvňujú životné podmienky rodín; predovšetkým v politike vzdelávania, bývania, zamestnanosti či právnej ochrany rodiny. Kľúčovými politikami sú teda vzdelávacia politika, politika bývania, politika zamestnanosti a trhu práce a sociálna politika.
Úlohou rodinnej politiky je predovšetkým plánovať, podporovať a koordinovať realizáciu politík iných rezortov tak, aby  vyjadrovali jednotnú perspektívu rodiny a jej členov. Koncipovanie rodinnej politiky si tak vyžaduje úzku spoluprácu s inými rezortmi. Cieľom aktualizácie bolo doplnenie a zosúladenie vybraných oblastí rodinnej politiky s prebiehajúcimi reformami v daných oblastiach. 
Vláda SR vytvorila predpoklady pre zosúladenie pracovného a rodinného života iniciovaním podporných opatrení na výmenu dobrej praxe ako napr. súťaž „Zamestnávateľ ústretový k rodine“. Súťaž úspešne stimuluje zamestnávateľov k vytváraniu pracovných podmienok citlivých k rodinnému životu zamestnancov a k uplatňovaniu zásady rovnakého zaobchádzania. Ocenenie ministra práce, sociálnych vecí a rodiny „Zamestnávateľ ústretový k rodine“ sa odovzdáva súťažiacim v troch kategóriách: rodinná politika, rovnosť príležitostí žien a mužov a najoriginálnejšie opatrenia.
	Výskumné úlohy Strediska pre štúdium práce a rodiny v rámci kontraktu s MPSVR SR boli zamerané na výskum trhu práce a zamestnanosti, výskum sociálnej a rodinnej politiky a výskum bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci. Pracovníci strediska vypracovali viacero štúdií zameraných na starnutie populácie.

Identifikácia prioritných problémov implementácie pre rok 2005
Medzirezortná pracovná skupina ako základná koordinačná jednotka, identifikovala nasledovné problémy, ktoré budú vyžadovať prioritné riešenie: podpora rodičovstva a zosúladenia rodinného a pracovného života, migrácia (vnútorná a zahraničná) a regionálne disparity, podpora ľudských práv žien v oblasti sexuálneho a reprodukčného zdravia. 

•	Podpora rodičovstva a zosúladenie pracovného a rodinného života
Na Slovensku zatiaľ do značnej miery chýba explicitná formulácia problémov súvisiacich s novým spôsobom uvažovania o rodine, ktorý sa črtá v európskej politike pre túto oblasť.  Rodina sa tu čoraz častejšie chápe ako „základ sociálnej kohézie a ekonomického rastu“. Od klasického pohľadu na funkcie rodiny ako základu občianskej spoločnosti sa viac zameriava na úlohu rodín ako tvorcov ekonomických hodnôt a hybnej sily trvalo udržateľného a dlhodobého ekonomického rozvoja (reprodukcia budúcich pracovníkov a konzumentov, centrum starostlivosti, bez ktorého fungovanie platenej ekonomiky nie je možné, otázka ekonomickej hodnoty starostlivosti a práce v domácnosti a iné). 
 	Vytvára sa nový model rodinného života a vzťahov, vyrastajúci na jednej strane z globálnych ekonomických síl a na druhej strane zo zmeny rodového usporiadania v spoločnosti, ktoré generujú model dvojpríjmovej rodiny. Globalizácia ekonomickej činnosti, rastúce požiadavky platenej práce na čas a participácia žien na trhu práce narúšajú historický vzťah medzi platenou ekonomikou a sférou starostlivosti, príznačný pre industriálnu éru. Dnešné rodiny musia súťažiť na trhu pracovných miest o čas a zdroje pre svojich členov, čo má za následok krízu času a financií. Nemilosrdný tlak na pracovné miesta a rastúca neistota na trhu práce (nezamestnanosť) uberajú z potenciálu rodičov investovať čas a energiu do výchovy detí a do kultivácie intímnych vzťahov. 
Prechod k novému obdobiu rodinného života by sa mal chápať ako proces, ktorý prináša nové príležitosti – najmä pre ženy. Prístupy národných štátov i spoločná politika EÚ sa zhodujú aj v tom, že aktuálna zmena v rodinných vzťahoch sa nezaobíde bez politík, ktoré by podporovali ich rast.  Na ekonomické súvislosti sa zabúda aj pri demografických problémoch. Pri vysvetľovaní znižovania pôrodnosti a starnutia populácie sa zväčša diskutuje v kultúrnych pojmoch – že ide o hodnotovú alebo sociálnu zmenu. Menej sa berú do úvahy prekážky vyplývajúce z ekonomického prostredia (a budúce dôsledky pre ekonomickú sféru). 
Vstup SR do EÚ vytvára šancu na racionalizáciu prístupu k zefektívneniu prípravy na starnutie populácie a pomoci v zlaďovaní pracovných a rodinných povinností obyvateľov. 
•	Podpora ľudských práv žien v oblasti sexuálneho a reprodukčného zdravia
Potláčanie ľudských práv žien v oblasti sexuálneho a  reprodukčného zdravia je jednou z oblastí v ktorých v poslednom období nastáva posun. Podľa celosvetových štatistík zomiera pri pôrode jedna žena denne. Každý deň sú ženy ohrozované neplánovaným tehotenstvom, úmrtiami pri pôrode, resp. krátko po ňom. Vysoký je aj počet úmrtí novorodencov a detí do veku 5 rokov, boj so sexuálne prenosnými chorobami, o. i. HIV/AIDS. Základným riešením tohto problému je vzbudenie povedomia žien a mladých ľudí o ich právach na kontrolovanú reprodukciu (antikoncepčné prostriedky), reprodukčnú medicínsku starostlivosť a sexuálnu výchovu. Fakty ukazujú, že až 99 % rozvojových krajín pripravilo politiku a právne zázemie na ochranu práv žien a dievčat, pričom 92 % týchto krajín vypracovalo akčné plány pre mladých ľudí. 75 % z nich si pripravilo stratégiu boja proti AIDS. Ale iba menej ako 50 % všetkých dohôd, politík či stratégií je aj reálne uplatňovaných. 

•	Migrácia (vnútorná a zahraničná)  a regionálne disparity 
Za jeden z významných faktorov ovplyvňujúcich zmeny v rozložení populácie sa všeobecne považuje tendencia ľudí sťahovať sa. Sú krajiny, kde práve migrácia (zo zahraničia smerom do krajiny) patrí k významným zdrojom populačného rastu alebo pracovnej sily. 
Za posledných 5 rokov sa pri vnútornom sťahovaní nedá hovoriť o plynulom raste či poklese, vykazuje skôr kolísavý vývoj. Medziročne sa strieda nárast počtu sťahujúcich sa s ich poklesom. V roku 2003 zmenilo miesto trvalého pobytu vyše 84 000 obyvateľov SR, čo je takmer o 5 000 menej ako v predchádzajúcom roku. V prepočte na každých 1 000 obyvateľov zmenilo miesto pobytu v rámci Slovenska 15,6 ľudí. Dlhodobo majú vyšší podiel na vnútornom sťahovaní ženy - 53,4 % zo všetkých sťahujúcich sa obyvateľov. Kým u žien ide najmä o vydaté ženy, z mužov migrujú predovšetkým slobodní.
Podľa geografickej vzdialenosti medzi pôvodným a novým miestom bydliska prevažuje pri  vnútornej migrácii sťahovanie v rámci jedného okresu. Dlhodobo predstavuje približne 50 % celkového vnútorného sťahovania. Druhým najpočetnejším modelom je sťahovanie z okresu do okresu v rámci jedného kraja (pripadá naň približne tretina všetkých sťahujúcich sa). Iba necelá štvrtina predstavuje prípady sťahovania medzi krajmi SR.  
Najčastejšími dôvodmi vnútorného sťahovania sú bytové dôvody a nasledovanie rodinného príslušníka. U žien prevažuje najmä sťahovanie z dôvodu uzatvorenia manželstva. Na pracovné dôvody pripadali iba 3 % celkového počtu sťahovaní.
V poslednom období sa pri vnútornej migrácii poukazuje na novú tendenciu, ktorá sa objavuje od polovice 90. rokov. Dominancia smerovania vnútorných migrantov do veľkých miest,  predovšetkým do hlavného mesta, sa postupne oslabovala a za posledné roky Bratislava (ale aj Košice) signalizuje úbytok populácie sťahovaním. V roku 2003 Bratislava zaznamenala úbytok viac ako 1 000 obyvateľov a Košice vyše 600. Prevážilo smerovanie vnútornej migrácie z veľkých miest do menších a do obcí v ich zázemí (do okresu Senec či Pezinok).
Štatistické údaje však nezachytávajú migráciu za prácou, ktorá sa nespája so zmenou bydliska iba s dochádzaním za prácou, nedá sa však doložiť štatistickými údajmi. Možno predpokladať, že sa bude prehlbovať starnutie populácie, ktoré bude mať ekonomické, spoločenské a sociálne dôsledky. V súvislosti so vstupom SR do EÚ sa zrejme zvýši intenzita niektorých procesov pri formovaní vekovej a pohlavnej štruktúry populácie. 
Dá sa predpokladať väčšia migračná otvorenosť niektorých slovenských regiónov, čo môže pôsobiť ako akcelerátor zväčšovania rozdielov v populačnom vývoji regiónov, osobitne regiónov s nerozvinutou infraštruktúrou, nízkou ponukou pracovných miest resp. vysokou mierou nezamestnanosti. Z tohto hľadiska bude potrebné klásť väčší dôraz na otázku migrácie (vnútornej aj vonkajšej, jej rozsah a dôsledky) a na znižovanie rozdielov v sociálno-ekonomickej úrovni regiónov Slovenska. Oveľa širší priestor bude potrebné venovať analýze emigrácie – dočasnej, či trvalej.
Z hľadiska vnútornej migrácie sa ako nástroj znižovania nezamestnanosti v regiónoch často prezentuje podpora mobility pracovnej sily (sťahovanie za prácou). Pozornosť by sa mala venovať aj odvrátenej strane tohto procesu, ktorou je potenciálne vyľudňovanie niektorých regiónov.
Opatrenia Sektorového operačného programu Poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka (SOP PRV) a Plánu rozvoja vidieka, ktoré sú premietnuté v Národnom akčnom pláne zamestnanosti, sú okrem iného zamerané na rozvoj ľudských zdrojov vo vidieckych oblastiach ako základný predpoklad pre udržanie osídlenia a vytvárania nových pracovných miest pre trvalo udržateľný vidiecky rozvoj. Diverzifikáciou poľnohospodárskych činností sa sleduje zvýšenie ekonomických príležitostí a sociálnych podmienok vidieckej populácie, čím by sa mala zabezpečiť jej stabilizácia vo vidieckych oblastiach.
V systéme prípravy pre život a na povolanie sa kládol dôraz na rozvíjanie tvorivého myslenia žiakov a študentov, ako aj rozvoja tvorivých schopností pedagogických zamestnancov v programoch vzdelávacích aktivít realizovaných metodicko-pedagogickými centrami. Na posilnenie vzťahu k zvolenému povolaniu sa vo vybraných rezortoch organizovali súťaže odborných zručností žiakov stredných odborných škôl. V spolupráci s podnikateľskou sférou v nadväznosti na potreby praxe sa vytvárajú nové základné pedagogické dokumenty, podľa ktorých prebieha výučba v SOŠ. V súčasnosti prebieha príprava štvorročného učebného odboru cukrár, pekár, rybárstvo a životné prostredie. Inovované boli učebné odbory v rezorte pôdohospodárstva mäsiar údenár, mechanizátor, opravár, lesokrajinár.
Vzdelávacie zariadenia v rezorte pôdohospodárstva vypracovali a zrealizovali rekvalifikačné kurzy a programy zamerané na uľahčenie začlenenia sa nezamestnaných do pracovného života v oblastiach svojich kompetencií tak, aby sa zlepšila ich prispôsobivosť k potrebám trhu práce. Vzdelávacie aktivity prebiehali v intenciách, ktoré vyplývajú z požiadaviek EÚ a sú zaradené medzi priority vytýčené rezortom aj  v rámci SOP PRV a Plánu rozvoja vidieka. 
Ministerstvo výstavby a regionálneho rozvoja SR má vypracovanú „Koncepciu štátnej bytovej politiky do roku 2005 s výhľadom do roku 2010“. V rámci rozvoja bývania je v nej okrem iného zdôraznená potreba riešenia dvojgeneračného bývania a tiež rozširovanie podielu výstavby nájomných bytov stavaných a prevádzkovaných na neziskovom princípe, čím sa zlepšuje dostupnosť primeraného bývania domácnostiam s nižšími príjmami. V časti sociálna politika v bývaní sa okrem smerovania podpory štátu najmä na výstavbu nájomných bytov, vrátane malometrážnych bytov určených pre nižšie príjmové skupiny obyvateľstva, odporúča tiež organizovanie výstavby bytov prostredníctvom samosprávy vyšších územných celkov.
Pre realizáciu tejto problematiky MVRR SR vytvára právne a ekonomické predpoklady. V nadväznosti na uznesenie vlády SR č. 813/2002 bol s účinnosťou od 1. augusta 2002 zavedený nový model financovania výstavby nájomných bytov. Pre realizáciu tohto modelu financovania výstavby nájomných bytov vydalo MVRR SR už v roku 2002 smernicu č. 8. Od 15. februára 2004 nadobudla účinnosť smernica MVRR SR č. 2/2004, ktorou sa určujú pravidlá pre poskytovanie dotácií na obstarávanie nájomných bytov určených pre občanov, ktorých príjmy nepresahujú trojnásobok životného minima. S účinnosťou od 1.1.2005 bol vydaný Výnos Ministerstva výstavby a regionálneho rozvoja SR z 23.12.2004 č. V-1/2004 o poskytovaní dotácií na rozvoj bývania. V tomto výnose sú uvedené podmienky a kritéria o poskytovaní dotácií v rámci Programu rozvoja bývania okrem iných aj na  obstarávanie nájomných bytov. 
Na výstavbu nájomného bytu alebo prestavbu nebytového priestoru na nájomný byt sa poskytuje dotácia diferencovane podľa obstarávacích nákladov stavby, pri dodržaní limitu nákladov na m^2 podlahovej plochy a stanovenej výmery bytu.  Najviac využívaným účelom zo Štátneho fondu rozvoja bývania je výstavba, resp. kúpa bytu v bytovom dome alebo rodinnom dome a výstavba nájomných bytov obcami. Podporu možno poskytnúť aj na výstavbu zariadení sociálnych služieb a obnovu bytovej budovy. Na základe uvedeného možno konštatovať, že štát v spolupráci s obcami vytvára podmienky na dostupnosť bývania aj sociálne slabším skupinám obyvateľstva.
V oblasti regionálneho rozvoja MVRR SR poskytuje žiadateľom pomoc formou dotácie na rozvoj regiónov v rámci Programu štátnej pomoci na rozvoj okresov s vysokou mierou nezamestnanosti.

Záver
Akčný program káhirskej konferencie sa v roku 2004 podarilo implementovať predovšetkým vďaka úsiliu jednotlivých členov pracovnej skupiny. Významné aktivity vykonali predovšetkým Výskumné demografické centrum INFOSTATu, MPSVR SR,  Štatistický úrad SR, Migračný úrad SR Centrum technickej pomoci UNFPA. Na realizácii sa podieľalo MP SR, MVRR SR, MZV SR, MZ SR a ďalšie. 
Aj v roku 2004 patrili k najdôslednejším presadzovateľkám a šíriteľkám myšlienok  káhirskej konferencie mimovládne organizácie spolupracujúce so Spoločnosťou pre plánované rodičovstvo. Prednáškovými aktivitami pre zdravotníckych pracovníkov, sociálnych pracovníkov, právnikov, policajtov a ďalších prispievali k šíreniu informácií o záveroch káhirskej konferencie. Vzhľadom na nedostatok finančných prostriedkov nastal však oproti predchádzajúcim rokom pokles aktivít MVO v danej oblasti, predovšetkým v tematike reprodukčného a sexuálneho zdravia.
Okrem uvedených pôsobí niekoľko ďalších desiatok  mimovládnych organizácií zameraných na posilňovanie rodín vo výkone ich úloh dovnútra voči svojim členom a navonok voči spoločnosti. Ich vzdelávacie, formačné, informačné a sociálne služby  bezprostredne súvisia s rozvojom a populáciou. Podľa dvoch hlavných cieľov – posilnenie inštitúcie rodiny a realizácie zodpovedného rodičovstva a  ochrana ľudského života vo všetkých jeho životných fázach – sú združené do dvoch asociácií. Prvý cieľ: posilnenie inštitúcie rodiny a realizácia zodpovedného rodičovstva sleduje Slovenská spoločnosť pre rodinu a zodpovedné rodičovstvo (SSRZR), druhý cieľ: ochrana ľudského života vo všetkých jeho fázach sleduje Fórum života.
Okrem uvedených v danej oblasti pôsobia cirkevné inštitúcie, orientované na sociálne služby, na mimoškolské vzdelávanie detí a mládeže a starostlivosť o duchovný a kultúrny rozvoj ohrozenej mládeže, v tom aj  rómskej mládeže. Napríklad saleziáni don Bosca pracujú už 15 rokov úspešne v niekoľkých centrách s rómskou mládežou a ich rodičmi. Podobne pracuje aj Evanjelická rozhlasová misia. Aktivizácii Rómov k zodpovednosti za svoje rodiny, za deti, za ich počet  a výchovu sa venuje Združenie za sociálnu reformu v Košiciach.
Činnosť pracovnej skupiny bude v roku 2005 vyžadovať zvýšené nároky na kooperáciu subjektov, ktoré sa prihlásili v roku 2000 k implementácii záverov káhirskej konferencie v SR. 
Medzi kľúčové oblasti implementácie v roku 2005 budú patriť nasledujúce oblasti: podpora rodičovstva a zosúladenia rodinného a pracovného života, migrácia (vnútorná a zahraničná) a regionálne disparity, podpora ľudských práv žien v oblasti sexuálneho a reprodukčného zdravia a príprava dlhodobej populačnej politiky.