D ô v o d o v á   s p r á v a

A.	Všeobecná časť

1.	 Zhodnotenie súčasného stavu zo spoločenskej, ekonomickej  a právnej stránky

V roku 1942 Snem Slovenskej republiky zriadil Slovensku akadémiu vied  a umení (SAVU), ktorá sa od svojho vzniku formovala ako  reprezentatívna a súčasne vedecká inštitúcia. V povojnovom období sa SAVU pretransformovala na Slovensku akadémiu vied (ďalej len ”akadémia”), ktorá bola oficiálne zriadená zákonom SNR  č.1 z 18. júna 1953. Činnosť akadémie neskôr upravili ďalšie zákony. Veľké zmeny v akadémii nastali po 17.novembri 1989, odkedy sa akadémia pretransformovala a priblížila  organizáciám  výskumu vo vyspelom zahraničí. V súčasnosti sa akadémia úspešné prezentuje doma i vo svete výsledkami v základnom i aplikovanom výskume. 

Pri hodnotení akadémie za posledných desať rokov možno konštatovať, že akadémia prešla zásadnými zmenami, ktoré zakotvili jej novú demokratickú štruktúru a medzinárodne uplatňované princípy fungovania vedy, ako sú akreditácia a grantový systém. 

Stručná porovnávacia analýza ”Postavenie akadémií a štátnych mimouniverzitných centier základného výskumu v krajinách EÚ” a ”Postavenia akadémií v transformujúcich sa krajinách”,  je v prílohe dôvodovej správy.

	Podiel výsledkov slovenskej vedy na rozvoji teoretického bádania je stále aktuálnou a neodmysliteľnou súčasťou vývinových trendov slovenskej spoločnosti. Akadémia sa podieľa na riešení aktuálnych a spoločensky dôležitých úloh prevažne základného výskumu v prírodných, technických a spoločenských vedách, čo predurčuje jej významné miesto vo výskume a vedeckom vzdelávaní Slovenskej republiky a v medzinárodnom kontexte vôbec. Podiel akadémie na riešení problémov výskumu a vývoja Európskej únie zabezpečuje pozitívne hodnotenie Slovenskej republiky v kapitole “veda a výskum” v prístupovom procese Slovenskej republiky do Európskej únie.    

Vzhľadom na uvádzané, ale aj s ohľadom na tradíciu, je účasť akadémie významná v celkovej koncepcii rozvoja slovenskej vedy a aj v budúcnosti je potrebné považovať ju za jedno z kľúčových centier vedeckého bádania.

2.	Dôvod zákonnej úpravy - návrhu zákona o Slovenskej akadémii vied

Uvádzané skutočnosti, transformácia celého slovenského hospodárstva a spoločnosti a integračné snahy vstupu SR do Európskej únie viedli k analýze a prehodnoteniu aktuálnosti a vhodnosti doposiaľ platnej právnej úpravy - zákona  SNR č.74/1963 Zb. o Slovenskej   akadémii  vied v znení neskorších predpisov.

Zmeny spoločensko-ekonomickej situácie, demokratizácia všetkých stránok spoločenského života mali za následok prijatie niekoľkých noviel uvedeného zákona po roku 1989, ktoré mali aktualizovať postavenie akadémie a sfunkčniť ju z hľadiska nových pohľadov na spoločenský život, vedecký z toho nevynímajúc. 

Napriek tejto snahe a niektorým pozitívnym prvkom doterajších noviel zákona o Slovenskej akadémii vied vznikla  potreba pripraviť nový zákon o akadémii namiesto doposiaľ platného zákona SNR č.74/1963 Zb. o Slovenskej   akadémii  vied v znení neskorších predpisov, ktorý nezodpovedá súčasnému poslaniu vedeckej činnosti a snahám priblížiť  úroveň vedy a techniky v Slovenskej republike k úrovni v porovnateľných štátoch Európskej únie do roku 2005 a zvýšenie výkonnosti a efektívnosti výskumu a vývoja.

Cieľom predkladaného návrhu zákona o akadémii je legislatívne zakotviť a ďalej rozvinúť doterajšie výsledky transformácie akadémie, vychádzajúce z princípov odvodených z novej politickej situácie po r. 1990, koncepcie štátnej vednej a technickej politiky  a smerovania k európskemu výskumnému priestoru. 
 Sú to najmä tieto princípy:
-	samosprávnosť akademickej obce akadémie,
-	demokratické voľby orgánov, konkurzné obsadzovanie postov a miest, neobmedzovanie počtu funkčných období, 
-	eliminovanie konfliktu záujmov,
-	hierarchicky jednoduchá dvojstupňová organizačná štruktúra akadémie,
-	termínované pracovné zmluvy,
-	spolupráca v oblasti vedy a techniky s vysokými školami a s ostatnými organizáciami výskumu a vývoja v Slovenskej republike, 
-	akreditácia  a hodnotenie organizácií akadémie, 
-	otvorenosť voči vysokým školám a ostatným inštitúciám výskumu a vývoja, garantovaním 1/4 až 1/3  členov  vo vedeckých radách organizácií akadémie a vo vedeckej rade  akadémie,
-	zastúpenie sektora vysokých škôl a podnikateľského sektora výskumu a vývoja prostredníctvom svojich stálych delegovaných členov vo vedeckej rade akadémie, 
-	medzinárodná spolupráca a európska integrácia.

3.	Hospodársky a finančný dopad zavedenia právnej úpravy

Z ekonomického pohľadu a finančného dosahu zavedenie  navrhovaného  zákona si nevyžiada nárast finančných prostriedkov štátneho rozpočtu.

4.	Ďalšie súvislosti navrhovaného zákona

	Návrh zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, ako aj inými zákonmi a ďalšími právnymi predpismi  v Slovenskej republike.

	Navrhovaná právna úprava nie je v rozpore s medzinárodnými zmluvami a inými medzinárodným dokumentom, ktorými je Slovenská republika viazaná. Smernice a odporúčania Európskej únie predmetnú problematiku neupravujú.

Návrh zákona bol dňa 30. 3. 2001 prerokovaný v pléne Rady hospodárskej a sociálnej dohody Slovenskej republiky. Rada hospodárskej a sociálnej dohody Slovenskej republiky súhlasila s predložením návrhu zákona o Slovenskej akadémii na rokovanie vlády SR. 

D o l o ž k a   z l u č i t e ľ n o s t i
 návrhu zákona s právom Európskej únie

1. Navrhovateľ zákona:    Vláda Slovenskej republiky
2. Názov návrhu zákona:  Zákon o Slovenskej akadémii vied
3. V práve Európskej únie nie je upravená problematika  predkladaného návrhu zákona o Slovenskej akadémii vied.
4. Návrh zákona svojou problematikou nepatrí medzi prioritné  oblasti aproximácie práva uvedené v čl. 70 Európskej dohody  o pridružení a svojou problematikou nepatrí ani medzi priority  odporúčané v Bielej knihe. 
5. Vzhľadom na to, že problematika návrhu zákona nie je osobitne  upravená v práve Európskej únie,  preto nie je možné uviesť charakteristiku  žiadnej právnej normy Európskej únie.
6. Stupeň kompatibility s právnou normou Európskej únie sa neskúmal, pretože problematika návrhu zákona o Slovenskej akadémii vied nie je upravená v práve Európskej únie.

B. Osobitná časť

K § 1

	Akadémia je zriaďovaná zákonom ako štátna rozpočtová organizácia. Jej sídlom sa ustanovuje Bratislava.
Akadémia je  charakterizovaná ako samosprávna vedecká inštitúcia Slovenskej republiky, o organizácii a činnosti ktorej demokraticky rozhodujú  samosprávne orgány akadémie podľa tohto zákona. Samosprávnosť akadémie, v súlade s praxou zaužívanou pri akadémiách v zahraničí sa prejavuje tým, že akadémia je inštitúciou, ktorá za svoju činnosť zodpovedá snemu a  v činnostiach v oblasti výskumu vo vybraných odboroch prírodných, technických a spoločenských vied v súlade so štátnou vednou a technickou politikou a za uplatňovanie nových poznatkov vedy v aplikovanom výskume, v hospodárskej a spoločenskej praxi, vedecko-vzdelávacej a kultúrno-vzdelávacej činnosti zodpovedá ministrovi školstva Slovenskej republiky, ktorý má prierezové kompetencie pre oblasť vedy a techniky v Slovenskej republike. Štruktúra jej riadiacich orgánov je odvodená od vedeckej obce akadémie. Všetky orgány akadémie, vrátane vedeckých ako aj organizácie akadémie pracujú v samosprávnom režime. Organizácie akadémie sú samostatnými právnickými osobami. V hospodárskej oblasti sa samosprávnosť akadémie prejavuje v rozdeľovaní finančných prostriedkov na jednotlivé organizácie na základe zásad schválených snemom akadémie a nezasahovaním direktívnou cestou do ich použitia na organizáciách akadémie. Vo výskumnej činnosti sa samosprávnosť prejavuje v slobodnom výbere oblastí vedeckého bádania a v práve na zverejňovanie výsledkov tejto činnosti. Takto chápaná samosprávnosť sa prelína s pojmom ”akademické slobody”.

K § 2

Akadémia uskutočňuje výskumnú činnosť prostredníctvom organizácií, ktoré si k tomuto účelu zriaďuje s právnou subjektivitou. Organizácie zriaďuje ako rozpočtové organizácie alebo príspevkové organizácie. 

K § 3

Zákon v medziach svojej úpravy ustanovuje pre akadémiu garanciu slobody vedeckého bádania a uverejňovania jeho výsledkov.
Akadémia môže prostredníctvom svojej rozpočtovej kapitoly poskytovať dotáciu na činnosť vedeckých spoločností spolupracujúcich  s akadémiou, ktoré sa na báze zmluvy o spolupráci podieľajú na plnení úloh akadémie. Vedecké spoločnosti sú založené podľa zákona o združovaní občanov. (Zákon č. 83/1990 Zb. o združovaní občanov v znení neskorších predpisov). Akadémia  môže ustanoviť  na reprezentáciu svojej činnosti -  učenú spoločnosť akadémie, ako čestný orgán akadémie zložený z významných vedcov akadémie, ktorí obohatili vedu doma i v zahraničí. Spôsob ustanovenia a činnosť určí štatút akadémie. Učená spoločnosť je obvyklým atribútom európskych a svetových akadémií, na základe ktorého sa profilujú a združujú do medzinárodných zoskupení ( IAP, ALLEA a.p.)
Paragraf súčasne zamedzuje činnosti politických strán  a politických  hnutí na pôde akadémie.

K § 4

	Prvoradým poslaním akadémie je výskumná činnosť, na ktorej sa podieľa spolu s ostatnými subjektami výskumu a vývoja SR a to najmä v oblasti základného výskumu vo vybraných vedných odboroch v  súlade so štátnou vednou a technickou politikou. Podieľa sa na aplikovanom výskume. Akadémia tiež vykonáva vedecko-vzdelávaciu a kultúrno-vzdelávaciu činnosť. Zúčastňuje sa na pedagogickom procese vysokých škôl. 
Zúčastňuje sa na tvorbe a realizácii štátnej vednej a technickej politiky. Neoddeliteľnou súčasťou jej aktivít je medzinárodná vedecká spolupráca, ako aj odborná poradenská a expertízna činnosť v oblasti vedy pre štátne orgány Slovenskej republiky. 
	Vedecko-vzdelávacia činnosť  predstavuje súbor aktivít smerujúcich k skvalitňovaniu vedomostí a zručností ľudí zaoberajúcich sa výskumom. V podmienkach akadémie ide hlavne o získavanie vedomostí a zručností účasťou na výskume v rámci rôznych výskumných projektov, na odborných seminároch a konferenciách, na krátkodobých a dlhodobých stážach a študijných pobytoch v zahraničí, stážach a študijných pobytoch zahraničných pracovníkov na pracoviskách akadémie. 
	Doktorandské štúdium akadémia uskutočňuje prostredníctvom svojich vedeckých organizácií  podľa osobitného predpisu, § 22 ods. 3 zákona č.172/1990 Zb. o vysokých školách v znení neskorších predpisov. 
Vykonávanie doktorandského štúdia organizáciami akadémie je dôležité pre zabezpečenie mladých vedeckých pracovníkov v týchto organizáciách.

K § 5
Akadémia je  štátnou rozpočtovou  organizáciou s rozpočtovou kapitolou. Je financovaná zo štátneho rozpočtu prostredníctvom vlastnej  rozpočtovej kapitoly, tak ako to dnes ustanovuje  zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 303/1995 Z. z. o rozpočtových pravidlách v znení neskorších predpisov. Súčasťou jej rozpočtu sú rozpočty jej rozpočtových organizácií a príspevky príspevkovým organizáciám vrátane finančných vzťahov k právnickým osobám a fyzickým osobám,  ktorých financovanie je v jej vecnej pôsobnosti.
	Práva a povinnosti  akadémie pri hospodárení s prostriedkami štátneho rozpočtu a tiež s  mimorozpočtovými prostriedkami sú vymedzené osobitnými  predpismi. 

K § 6 a  § 7 

	 Pod akademickou obcou akadémie (organizácie akadémie) sa rozumejú zamestnanci akadémie (organizácie akadémie) s vysokoškolským vzdelaním a  doktorandi. Ostatní zamestnanci akadémie  nie sú súčasťou „Akademickej obce akadémie (organizácie akadémie)“.
             Samosprávne orgány akadémie predstavujú orgány, ktoré sa podieľajú na usmerňovaní činnosti akadémie. Zakotvujú demokratickú štruktúru riadenia, ktorej právomoci sa odvodzujú zdola, teda z vedeckých organizácií akadémie, nahor. Samosprávne orgány akadémie sú vrcholným reprezentantom akadémie ako samostatného právneho subjektu.       
	 Pri konštrukcii sústavy orgánov akadémie sa uplatňuje princíp vnútornej demokracie s rešpektovaním a zachovaním logickej sústavy riadenia.
Všetky orgány akadémie ako aj organizácie akadémie pracujú v samosprávnom režime. 
	
K § 8

Snem akadémie je konštituovaný ako najvyšší samosprávny orgán akadémie. Jeho vytvorenie spočíva v delegovaní volených zástupcov jednotlivých organizácií akadémie vedeckými organizáciami akadémie. Delegovanie zástupcov jednotlivými vedeckými organizáciami akadémie sa uskutočňuje voľbou na zhromaždeniach členov akademickej obce jednotlivých vedeckých organizácií akadémie z členov akademickej  obce  akadémie.
Členovia snemu si zo svojich radov volia predsedu snemu. Mechanizmus voľby predsedu snemu bude presne stanovený v štatúte akadémie.
Funkčné obdobie snemu akadémie je štyri roky. Schádza sa najmenej dvakrát do roka a vždy, ak je to potrebné, alebo ak o to požiada jedna pätina jeho členov alebo predsedníctvo akadémie. Podľa zváženia snemu sa predseda akadémie alebo ním poverený podpredseda akadémie zúčastňuje rokovania snemu. 
	Pôsobnosť snemu akadémie je vymedzená na kľúčové otázky týkajúce sa princípov a pravidiel činnosti akadémie, koncepcie vednej politiky akadémie, zásad rozdeľovania rozpočtu a kontroly jeho dodržiavania, personálneho obsadenia organizácií akadémie a obsadzovania funkcií riaditeľov vedeckých organizácií akadémie, ako aj personálneho obsadenia ďalších orgánov akadémie - predsedníctva akadémie, vedeckej rady akadémie a predsedu akadémie.
V záujme eliminovania konfliktu záujmov, zvolením člena snemu akadémie za člena predsedníctva akadémie zaniká jeho členstvo v sneme akadémie.
 Demokratické princípy činnosti snemu vychádzajú z uplatňovania volieb pri personálnom obsadzovaní orgánov akadémie. 
Ostatné podrobnosti o činnosti snemu a počte jeho členov budú upravené v štatúte akadémie. 

K § 9

Vedecká rada akadémie  je konštituovaná ako vedecký a koncepčný samosprávny orgán akadémie. Jej vytvorenie spočíva v priamom členstve predsedu akadémie (predseda akadémie je predsedom vedeckej rady akadémie) a ďalších členov predsedníctva akadémie,  v delegovaní zástupcu sektora vysokých škôl a zástupcu podnikateľského sektora výskumu a vývoja a tiež vo zvolení zástupcov organizácií a pracovísk výskumu a vývoja mimo akadémie  snemom akadémie. 
Delegovaní zástupcovia sektora vysokých škôl a podnikateľského sektora výskumu a vývoja a   zvolení zástupcovia organizácií a pracovísk výskumu a vývoja mimo akadémie  tvoria jednu štvrtinu až jednu tretinu z celkového počtu členov vedeckej rady akadémie.
	Zástupca sektora vysokých škôl a zástupca podnikateľského sektora výskumu a vývoja sú delegovaní príslušnými akademickými a profesijnými orgánmi reprezentujúcimi organizácie a pracoviská výskumu a vývoja príslušných sektorov výskumu a vývoja. Zároveň sa predpokladá recipročné zastúpenie akadémie v Rade vysokých škôl a taktiež v orgáne tej inštitúcie, z ktorej reprezentatívne združenie zamestnávateľov delegovalo zástupcu do predsedníctva akadémie. 
Vedecká rada akadémie vzhľadom na svoje definované miesto v štruktúre orgánov akadémie, vypracúva koncepciu vednej politiky akadémie v súlade s koncepciou štátnej vednej a technickej politiky, vyhodnocuje vedeckú činnosť akadémie. Udeľuje vedecké hodnosti podľa zákona č. 53/1964 Zb. o udeľovaní vedeckých hodností a o Štátnej komisii pre vedecké hodnosti v znení neskorších  predpisov,  tiež vyznamenania a ceny akadémie, schvaľuje návrhy na vymenovanie a  odvolanie predsedov a ostatných členov vedeckých kolégií. 
Počet a druh vyznamenaní a cien udeľovaných akadémiou určuje štatút akadémie. Predseda  akadémie vied v súlade so štatútom napríklad udeľuje: cenu za podporu vedy, zlatú medailu (najvyššie vyznamenanie), odborové plakety.  
Cena za podporu vedy sa udeľuje za podporu vedy a za preukázaný výsledok vo vede.   Zlatá medaila,  ako najvyššie vyznamenanie, je udeľovaná výrazným osobnostiam za dosiahnuté vedecké výsledky vo svetovom meradle. Odborové plakety - ich udeľovanie je spojené s výročím  a preukázateľnými výsledkami vo vede.

K § 10

Predsedníctvo akadémie je konštituované ako základný výkonný a koordinačný samosprávny orgán akadémie volený snemom akadémie  z členov akademickej obce.
Tvoria ho predseda, podpredsedovia, vedecký sekretár akadémie a ďalší členovia volení snemom akadémie. Funkčné obdobie členov predsedníctva akadémie je štyri roky. 
Na zasadnutia predsedníctva akadémie môžu byť prizývaní vedúci úradu akadémie a delegovaný predstaviteľ snemu akadémie.
	Členovia predsedníctva akadémie majú zachovaný pracovný pomer vo svojich organizáciách. Predpokladá sa, že členovia predsedníctva akadémie sa podľa svojich možností budú zapájať do výskumnej činnosti svojej organizácie a v súlade s tým budú odmeňovaní na základe  snemom akadémie schválených Zásad odmeňovania členov predsedníctva vychádzajúcich z platných právnych predpisov a to: zákona 143/1992 Zb. o plate a odmene za pracovnú pohotovosť v rozpočtových a niektorých ďalších organizáciách a orgánoch v znení neskorších predpisov a vykonávacieho nariadenie vlády k nemu č. 249/1992 Zb. o platových pomerov zamestnancov v rozpočtových a v niektorých ďalších organizáciách a orgánoch v znení neskorších predpisov. 
Predsedníctvo akadémie zabezpečuje obsadenie jednotlivých funkcií predsedníctva akadémie.
Ako základný výkonný a koordinačný orgán akadémie plní úlohy v oblasti návrhu a rozdelenia rozpočtu akadémie, organizovania akreditácie a hodnotenia organizácií akadémie, vymenúvania a odvolávania riaditeľov (vedúcich) organizácií akadémie, zriaďovania, zrušovania, rozdeľovania alebo zlučovania vedeckých organizácií akadémie alebo prechodu na inú formu  hospodárenia organizácií akadémie.

K § 11

Odborné orgány akadémie predstavujú vedecké kolégia pre príslušné vedné odbory. Vedecké kolégium navrhuje odborné smerovanie príslušného vedného odboru. 
Vedecké kolégium je konštituované ako základný vedecký odborný orgán akadémie pre skupinu príbuzných vedných odborov; pre ich koordináciu a rozvoj. Zloženie jeho členov je ustanovené tak, aby v ňom mali zastúpenie všetky sektory výskumu a vývoja v Slovenskej republike prostredníctvom delegovania ich významných zamestnancov.

K  § 12  

Predseda akadémie je ustanovený za štatutárneho zástupcu akadémie. Zodpovedá za činnosť  a hospodárenie akadémie.  
 Vymenúva a odvoláva ho prezident Slovenskej republiky. Minister školstva Slovenskej republiky, zodpovedný za vedu a techniku v Slovenskej republike, na základe voľby v sneme akadémie, predkladá návrh na vymenovanie a odvolanie predsedu akadémie prezidentovi Slovenskej republiky.
Prezident Slovenskej republiky podľa  čl. 102 ods. 1 písm. g) novely Ústavy Slovenskej republiky vymenúva a odvoláva  aj vedúcich ústredných orgánov, vyšších štátnych funkcionárov a ďalších funkcionárov v prípadoch, ktoré ustanovuje zákon. 
Funkčné obdobie predsedu akadémie  je štyri roky, ktoré sa zosúlaďuje s  funkčným obdobím predsedníctva akadémie.

V čase neprítomnosti predsedu akadémie v plnom rozsahu zastupuje ním poverený podpredseda. Podpredsedovia akadémie zastupujú predsedu vo vymedzených oblastiach alebo vtedy, keď ich na to poverí.
Vedecký sekretár akadémie vykonáva činnosti so zameraním na oblasť medzinárodnej spolupráce akadémie.
Predseda akadémie okrem funkcie štatutárneho zástupcu akadémie riadi činnosť  predsedníctva akadémie a vedeckej rady akadémie.
Zákon ustanovuje v systéme prierezovej koordinácie vedy a techniky v Slovenskej republike, a to z hľadiska definovaných vecných činností akadémie, že predseda akadémie zodpovedá za výkon svojej funkcie snemu akadémie a vo veciach uvedených v § 4 ods. 1 a 2 písm. d) ministrovi školstva Slovenskej republiky. Platové náležitosti predsedovi akadémie určuje snem akadémie podľa osobitného predpisu.

K  § 13

Činnosť akadémie, ako štátnej rozpočtovej organizácie a  ako správcu rozpočtovej kapitoly a zriaďovateľa organizácií, po organizačnej  technickej  a administratívnej stránke zabezpečuje úrad akadémie. Na čele úradu akadémie je vedúci úradu akadémie, ktorého vymenúva a odvoláva predseda akadémie. Organizačnú štruktúru úradu akadémie určuje a plnenie jeho úloh kontroluje predsedníctvo akadémie. 
	Výkon kontroly hospodárenia akadémie s prostriedkami štátneho rozpočtu sa vykonáva  podľa osobitného predpisu (zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 10/1996 Z. z.  o  kontrole v štátnej správe) prostredníctvom kontrolného orgánu akadémie a iných kontrolných orgánov, ktoré vykonávajú kontrolu podľa osobitných predpisov (napr.  zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 39/1993 Z. z.  o Najvyššom kontrolnom úrade Slovenskej republiky; zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 303/1995 Z. z. v znení neskorších  predpisov).

K  § 14

Paragraf určuje čo upraví štatút akadémie, ktorý schvaľuje snem akadémie.

K  § 15

	Samostatnosť organizácií zriaďovaných akadémiou ako rozpočtové organizácie alebo príspevkové organizácie je daná ich postavením ako samostatných právnických osôb. Predmet činnosti a formu hospodárenia organizácie  určuje jeho zriaďovacia listina. Vedecké organizácie akadémie podliehajú pravidelnému hodnotiacemu procesu v systéme periodického hodnotenia, akreditácie a certifikácie organizácií a pracovísk výskumu a vývoja. Týmto sa preukazuje ich úroveň spôsobilosti vykonávať činnosti v oblasti výskumu a vývoja.
Zákon ustanovuje novú funkciu organizácií akadémie. Popri ich základnej funkcii, vykonávanie výskumu a realizácia štátnej vednej a technickej politiky, sú organizácie akadémie tvorcami vednej politiky akadémie.
Členením pracovísk na vedecké, špecializované a servisné sa sleduje cieľ rozlišovať  pracoviská, ktorých hlavným predmetom činnosti je výskum a prispievať k rozvoju vedy – vedecké pracoviská od špecializovaných a servisných pracovísk, ktorých hlavným predmetom činnosti je zabezpečenie nevyhnutného špeciálneho a hospodárskeho servisu pre činnosť vedeckých pracovísk. 
Tým, že špecializované a servisné organizácie akadémie zabezpečujú služby pre všetky vedecké organizácie akadémie nemusia byť obslužné činnosti zabezpečované v organizačnej štruktúre každej  vedeckej organizácie akadémie zvlášť. Týmto spôsobom sa sleduje úspora finančných prostriedkov a minimalizovanie nákladov na zabezpečenie hospodárskeho servisu.
Akadémia je financovaná zo štátneho rozpočtu, ale aj z iných verejných a mimorozpočtových zdrojov. Financovanie rozpočtových organizácií a poskytovanie príspevku príspevkovým organizáciám z prostriedkov  štátneho rozpočtu vychádza zo zásad rozdelenia rozpočtu schválených snemom, ktoré zohľadňujú aj výsledky hodnotenia organizácií akadémie v systéme akreditácie a periodického hodnotenia organizácií a pracovísk výskumu a vývoja. Ďalšie prostriedky štátneho rozpočtu získavajú organizácie akadémie v závislosti od úspešnosti ich účasti vo verejnej súťaži vypisovanej na účelové financovanie úloh výskumu a vývoja (t.j. vypisovanej správcami rozpočtových kapitol ústredných orgánov štátnej správy SR, agentúrami a fondami podporujúcimi vedu a techniku). 
Je navrhnuté, aby vedecké organizácie akadémie s rozpočtovou formou hospodárenia mohli v súvislosti s plnením hlavných úloh v oblasti výskumu a vývoja vykonávať aj podnikateľskú činnosť, ktorá má charakter bývalej VHČ (vedľajšej hospodárskej činnosti).     Ide o analógiu s podnikateľskou činnosťou fakúlt vysokých škôl, ktorá je im umožnená v zmysle §1 ods. 4 zákona č.172/1990  Zb. o vysokých školách v znení neskorších predpisov.  
Finančné prostriedky z  iných zdrojov ako štátneho rozpočtu získava akadémia a jej organizácie  na základe vlastnej činnosti, zo sponzorských darov a medzinárodných programov výskumu a vývoja.

K § 16

Základnými autonómnymi organizačnými jednotkami akadémie sú  vedecké organizácie akadémie. Tieto sa začleňujú do sekcií vied akadémie podľa príbuznosti vedných oblastí. Formu hospodárenia organizácie určuje zriaďovateľ v zmysle platných predpisov. Pri vydávaní  zriaďovacej listiny sa vychádza  zo zodpovednosti vedeckej organizácie za riešenie vedeckých problémov. 
Vedecká organizácia akadémie uskutočňuje doktorandské štúdium v zmysle § 22 ods. 3 zákona č. 172/1990 Zb. o vysokých školách v znení neskorších predpisov. 

K § 17,  § 18 a § 19

Určujú štruktúru vedeckej organizácie akadémie a jej orgánov, rozsah ich oprávnení a spôsob ich kreácie. 
Odborným orgánom vedeckej organizácie akadémie je vedecká rada vedeckého organizácie. Nakoľko 1/4 až 1/3 členov vedeckej rady vedeckej organizácie akadémie tvoria zástupcovia vysokých škôl a ďalších organizácií a pracovísk výskumu a vývoja je potrebné zabezpečiť recipročné zastúpenie akadémie vo vedeckých radách fakúlt vysokých škôl/vysokých škôl a v obdobných orgánoch príslušných organizácií a pracovísk výskumu a vývoja SR. Novým významným prvkom v činnosti  vedeckej  rady vedeckej organizácie akadémie je možnosť navrhovania  zlúčenia, rozdelenia a zrušenia alebo prechodu na inú formu  hospodárenia  vedeckej organizácie akadémie.

K § 20

Paragraf určuje  úlohu a štruktúru špecializovaných organizácií a servisných organizácií akadémie a ich orgánov a spôsob ich kreácie. Tieto vykonávajú osobitné činnosti a poskytujú služby potrebné pre činnosť všetkých vedeckých organizácií akadémie.

K § 21

Zachováva sa kontinuita pôsobenia orgánov akadémie.  Funkčné obdobie doterajších orgánov akadémie, ktoré vznikli podľa doterajších predpisov   sa skončí uplynutím lehoty  ich funkčného obdobia ustanovenej podľa tohto zákona s tým, že doterajšia Rada vedcov akadémie má postavenie snemu akadémie podľa nového zákona o akadémii. Rovnako predsedníctvo akadémie,  predseda akadémie a ďalší funkcionári, ktorí boli zvolení podľa doterajších predpisov sa považujú za zvolených  podľa tohto zákona.
Zachovanie  kontinuity pôsobenia sa týka aj  organizácií akadémie a jej orgánov. Organizácie akadémie, riaditelia a vedecké organizácie akadémie majú postavenie  a plnia úlohy  podľa tohto zákona. 
Vzhľadom na potrebu zabezpečiť činnosť akadémie v súlade s týmto zákonom čo najskôr,  predsedníctvu akadémie sa ukladá povinnosť pripraviť do 60 dní od účinnosti tohto zákona vypracovať návrh štatútu akadémie a predložiť ho na schválenie snemu akadémie. 

K § 22

Navrhuje sa zrušenie doterajšieho zákona o Slovenskej akadémii vied.

K § 23

	Navrhuje účinnosť zákon od 1. januára 2002.

Príloha k  dôvodovej správe

Postavenie akadémií a štátnych mimouniverzitných centier základného výskumu v krajinách EÚ

Už začiatkom 20. storočia začali vznikať mimouniverzitné výskumné pracoviská, nakoľko nie všetky perspektívne výskumné oblasti získali adekvátnu pozornosť univerzít alebo boli kvôli ich širokému interdisciplinárnemu charakteru alebo vysokej komplexnosti často spojené s dlhodobým viazaním alokovaných prostriedkov.

Napríklad: Max-Planck-Gesellschaft, najväčšia nemecká organizácia pre základný výskum. Vznikla v roku 1948 ako nástupca Kaiser-Wilhelm-Gesellschaft z r.1911. V apríli 1999 mala 81 ústavov, 11 500 stálych zamestnancov a 6500 stážistov. 95%  z rozpočtu 2 200 milión DM dostáva zo štátneho rozpočtu, 5% pochádza z vlastnej činnosti.

Posledná štúdia OECD venovaná otázkam perspektív univerzitného výskumu (University Research in Transition, OECD 1998 s. 103) člení modely inštitucionálneho usporiadania výskumu a vývoja do štyroch základných typov:

-	Anglosaský model, v ktorom sú univerzity bázou základného výskumu, pričom spolupracujú so silným štátnym výskumným sektorom orientovaným prevažne na obranu, energetiku, poľnohospodárstvo, medicínu a iné.
-	Kontinentálny model, uplatňovaný vo veľkých krajinách európskeho kontinentu, kde univerzitný základný výskum koexistuje so silným štátnym sektorom reprezentovaným veľkými centrami (ako spomínaný Max-Planck v Nemecku, CNRS – Centre National de la Recherche Scientifique vo Francúzsku, CNR – Consiglio Nazionale delle Recerce, INFN – Národný ústav nukleárnej fyziky v Taliansku a iné.)
-	Zmiešaný model, charakteristický pre menšie európske krajiny, kde popri univerzitách existujú silné národné inštitúcie a centrá zamerané na základný výskum.
-	Východoázijský model, uplatňovaný najmä v Japonsku, kde je základný výskum na univerzitách skromnejší v porovnaní s mimouniverzitným výskumom.

Slovenská akadémia vied  má uzavreté dohody o spolupráci s veľkým množstvom akadémií európskych štátov a štátov mimo Európy: Dánskou akadémiou pre výskum, Fínskou akadémiou, Holandskou kráľovskou akadémiou, Maďarskou akadémiou vied, Poľskou akadémiou vied, Akadémiou vied Českej republiky, Mexickou akadémiou vied, Rakúskou akadémiou vied, Rumunskou akadémiou vied, Ruskou akadémiou vied, Slovinskou akadémiou vied, Kráľovskou švédskou akadémiou vied, Národnou akadémiou vied Ukrajiny, Anglickou  kráľovskou spoločnosťou, Britskou akadémiou, Britskou radou, Bieloruskou akadémiou vied, Bulharskou akadémiou vied, Čínskou akadémiou vied, Egyptskou akadémiou pre vedecký výskum a technológie, Estónskou akadémiou vied, Chorvátskou akadémiou vied, Indickou národnou akadémiou vied, Izraelskou akadémiou vied, Litovskou akadémiou vied,  Lotyšskou akadémiou vied, Macedónskou akadémiou vied.

V mnohých krajinách, napr. v Rakúsku,  je Rakúska akadémia vied definovaná ako vedúca inštitúcia v oblasti základného výskumu, vo Švédsku, ale aj v ďalších, okrem toho riadia aj svoje vlastné pracoviská.  

Európske akadémie vied sú združené do ALLEA (ALL EUROPEANS ACADEMIES), ktorej členom je aj Slovenská akadémia vied. Prostredníctvom Slovenskej akadémie vied je slovenská akademická obec napojená na ďalšie významné vedecké združenia, ako je ICSU (International Commission of Scientific Unions), UAI (Union Académique Internationale), a ďalších viac ako 20 celosvetových vedeckých únií. V roku 2000 bola Slovenská akadémia vied prijatá za člena ESF (European Science Foundation), čím sa umožní účasť všetkých slovenských vedeckých inštitúcií na tomto významnom programe podpory pre vedu.

		
Postavenie akadémií v transformujúcich sa krajinách

Vo všetkých transformujúcich sa postkomunistických krajinách bola zachovaná existencia národných akadémií. Miera transformácie jednotlivých národných akadémií je rôzna. Postavenie akadémií v krajinách, kde ich existencia je hlboko zakorenená v národnom povedomí vďaka  mnohoročnej tradícií (Maďarsko) sa prakticky postavenie akadémií v systéme vedy a techniky nezmenilo. Predsedovia akadémií sú členmi vlády, alebo sú na jej rokovania pravidelne prizývaní. V rámci akadémií existujú národné učené spoločnosti a sústava vedeckých pracovísk. 

Transformácia Slovenskej akadémie vied prebiehala do r. 1993 spoločne s Československou akadémiou vied, pričom sa kládol dôraz na akadémiu ako na systém vedeckých pracovísk  s uplatnením samosprávnych a demokratických prvkov v jej riadení, kde si výskumná   komunita demokratickou cestou vyberala svoje vrcholné riadiace štruktúry, čím sa eliminoval vplyv učenej spoločnosti (zboru akademikov) na riadenie akadémie. Separácia vplyvu učenej spoločnosti na riadenie pracovísk nastala aj v Poľsku a Maďarsku, avšak na rozdiel od Českej republiky a Slovenskej republiky učené spoločnosti ako súčasť akadémie nepozastavili svoju činnosť. V pobaltských krajinách bývalého Sovietskeho zväzu sa v rámci transformácie zúžila činnosť akadémií prevažne na činnosť učených spoločností, výskumné pracoviská boli sprivatizované alebo pričlenené k vysokým školám, čo vzápätí, z dôvodov nedostatku financií, viedlo k likvidácii základného výskumu v dotknutých oblastiach.

Demokratické zmeny v postavení a riadení akadémií boli legislatívne upravené prijatím nových zákonov o akadémiách vied: v  Českej republike r. 1992, V  Maďarsku r. 1994 a v Poľsku r. 1997.  Vrcholným orgánom v Akadémii vied Českej republiky je Snem, v ktorom majú zastúpenie volení zástupcovia vedeckých pracovísk akadémie. V Slovenskej akadémii vied  je to Rada vedcov, ktorá je zložená z volených predstaviteľov vedeckých pracovísk akadémie. V  Poľskej akadémii vied, Maďarskej akadémii vied a v Ukrajinskej akadémii vied  sú vrcholnými riadiacimi orgánmi valné zhromaždenia akadémií. V presadzovaní demokratického zastupovania vedeckej komunity sa Slovenská akadémia vied a Akadémia vied Českej republiky dostali najďalej.

Medzi akadémiami postkomunistických krajín takmer nie sú rozdiely na úrovni riadenia pracovísk. Rozhodujúcimi orgánmi sú vedecké rady a riaditelia. Menovanie riaditeľov ústavov sa robí na základe výberového konania. Obdobne sa postupuje pri obsadzovaní miest pracovníkov s vysokoškolským vzdelaním. V zákone o Poľskej akadémii vied sú vedeckí pracovníci zaraďovaní podľa dosiahnutého vedeckého stupňa do postavenia profesorov, docentov a adjunktov, čím dochádza k ujednoteniu s vysokoškolskými pracoviskami. Všetky akadémie sa zúčastňujú na doktorandskom vzdelávaní. V  Poľskej akadémii vied  vykonávajú doktorandské vzdelávanie aj s autonómnym udeľovaním vedeckých hodností. Maďarská akadémia vied okrem spoluúčasti na doktorandskom štúdiu udeľuje vedeckú hodnosť doktora Maďarskej akadémie vied.
Prepojenie akadémií na ústredné štátne orgány je v porovnávaných krajinách odlišné. Spoločnou črtou je požiadavka autonómie vedeckých inštitúcií, ich demokratická samoregulácia, sloboda vedeckého bádania a odmietanie byrokratického dirigizmu predchádzajúceho obdobia. Všetky akadémie majú zo zákona možnosť samostatne uzatvárať medzinárodné dohody so zahraničnými vedeckými inštitúciami, byť členmi medzinárodných vedeckých inštitúcií, získavať medzinárodné granty a participovať na riešení medzinárodných projektov.

V Českej republike nie je ustanovený  nadrezortný, či ”prierezový” ústredný orgán štátnej správy pre vedu a techniku. Vednú a technickú politiku formuluje Rada vlády pre výskum a vývoj pod vedením podpredsedu vlády.
 
V Poľskej republike je obdobným orgánom Komitet Badaň Naukowych, ktorý je voleným orgánom vedeckej komunity s alikvotným zastúpením Poľskej akadémie vied. Súčasne je správcom štátnej grantovej agentúry.

V Maďarskej republike je to Výbor pre vednú politiku vedený predsedom vlády a členmi sú minister školstva a kultúry, minister financií, predseda Maďarskej akadémie vied, predseda Celoštátneho výboru pre technický rozvoj, predseda Celoštátneho výboru pre vedecký výskum a predseda Maďarskej konferencie rektorov.