Katedra medzinárodného obchodu Obchodnej fakulty  EU
Centrum európskych štúdií Ekonomickej univerzity v Bratislave

Zhodnotenie dopadov vstupu SR do Európskej únie  na výkonnosť a konkurencieschopnosť slovenskej ekonomiky
(Zhrnutie výsledkov výskumnej úlohy riešenej pre MH SR)

Číslo výskumnej úlohy: EV-KMO-01/02/OF/A)

Autori:	Prof. Ing. Peter Baláž, PhD.,vedúci katedry 
                    medzinárodného  obchodu OF EU a kolektív

Bratislava, jún 2002

Názov výskumnej úlohy: Zhodnotenie dopadov vstupu SR do EÚ  na výkonnosť a konkurencieschopnosť slovenskej ekonomiky
Číslo výskumnej úlohy: EV-KMO-01/02/OF/A

Štúdia vypracovaná na základe schváleného projektu Ministrom hospodárstva SR 21.12.2001

Riešiteľské pracovisko: Katedra medzinárodného obchodu OF EU v Bratislave a Centrum európskych štúdií Ekonomickej univerzity

Doba riešenia: december 2001 – jún 2002

Zodpovedný riešiteľ: Prof. Ing. Peter Baláž, PhD.
Zástupca zodpovedného riešiteľa: Prof. Ing. Drahoš Šíbl, DrSc. vedúci CEŠ
Riešiteľský kolektív:	
Ing. Denisa Čiderová, M.A.	Doc. Ing. Marta Smreková, CSc.	
Doc. Ing. Soňa Ferenčíková, CSc.	Ing. Valéria Svobodová	
Doc. Ing. Viera Gavaľová, CSc.	Ing. Peter Verček, PhD.	
Dr. Ing. Heda Hansenová		Ing. Otília Zorkóciová, CSc.		
Ing. Peter Knapik, PhD.	Katedra manažmentu – FPM EU - 	
Ing. Martin Líner	Doc. Ing. Miroslav Majtán, CSc.		
Ing. Zuzana Mogyorosiová	Doc. Ing. Jana. Sršňová, CSc.		
RNDr. Janka Pásztorová	KMO  – FMV VŠE Praha – 	
Ing. Terézia Pullmanová	Ing. Zdeněk Lukáš	
Dr. Miloslav Rosenberg	doc. Ing. Emilie Kalinská, CSc.	
Ing. Viera Ružeková		
Ing. Beáta Šaková, PhD.			
prof. Ing. Drahoš Šíbl, DrSc.		

Obsah:

1.	Zdôvodnenie výskumnej úlohy....................................................................................4
2.	Dôvodová správa...........................................................................................................8  Medzinárodné postavenie SR.......................................................................................12
3.	Štrukturálna charakteristika ekonomiky SR vo vzťahu k EÚ a identifikácia konkurencieschopnosti priemyselných odvetví........................................................13
3.1.	Postavenie priemyslovej politiky pri plnení kritérií pre vstup do EU ...................14
3.2.	Konkurencieschopnosť priemyslu –podmienka integrácie do EÚ.........................15
3.3 Analýza konkurencie schopnosti priemyselných odvetví......................................17
3.3 Úloha vedomostnej ekonomiky pri riešení ekonomických problémov súvisiacich 
       s kritériami EÚ......................................................................................................21
3.4	Závery a odporúčania............................................................................................21
4.	Ekonomické výhody a prínosy členstva v Európskej únii pre SR.........................22
4.1.	Neekonomické výhody a prínosy členstva v Európskej únii pre SR.....................25
4.2.	Problémy, riziká a nevýhody členstva v Európskej únii pre SR............................25
4.3.	Dôsledky neintegrácie do Európskej únie pre SR..................................................26
5.	Identifikácia problémov súvisiacich so samotnou prípravou na vstup do EU.....27
6.	Úloha konkurencieschopnosti  pri presadzovaní sa SR v rámci EU.....................28
7.	Dopady vstupu do EÚ na hospodárstvo SR.............................................................29
7.1	Podnikateľské riziká vstupu do EÚ.......................................................................31
7.2	7.2  Pozitíva vstupu do EÚ pred podnikateľský sektor.........................................32
8.	Dopady vstupu do EÚ na zahranično- obchodnú politiku SR...............................33
9.	Dopady vstupu EÚ na priame zahraničné investície..............................................36
      9.1  Pozitívne účinky....................................................................................................37 
      9.2  Negatívne účinky..................................................................................................39
10.	 Dopady vstupu do EÚ na vývoj cenových hladín...................................................41
11.  Dopady vstupu SR  do EU na podnikovú sféru (prípadová štúdia).....................42
12.	 Význam niektorých ďalších aspektov významných pre vstup SR do EÚ............44
	12.1  Postavenie dopravy pri vstupe SR do EÚ...........................................................44
	         12.1.1 Dôsledky vstupu SR do EÚ v oblasti dopravy.........................................44
	         12.1.2 Závery.......................................................................................................45  
12.2	Vývoj zamestnanosti a jej vplyv na zmeny v štruktúre hospodárstva SR...........47
13. Stav a možnosti predikcie zmien výkonnostnej situácie jednotlivých odvetví spracovateľského priemyslu SR.............................................................................48
14. Výsledky výskumu v oblasti pripravenosti podnikovej sféry a jej  inštitucionál.    
       pozície v porovnaní  so situáciou rakúskych firiem vstupujúcich do EÚ.............52

Prílohy											

Motto:	„Rozširovanie Európskej únie na východ je obrovskou príležitosťou ako pre jej súčasných členov, tak pre potenciálnych nových uchádzačov. Terajším členom ponúka možnosť rozširujúceho sa  a rýchle rozvíjajúceho trhu pre ich firmy, možnosť investovať pre domácich investorov a šancu inovovať paletu dodávateľov. Noví členovia zasa získajú prístup na veľmi rozsiahly a ponúkajúci trh inovácií,  kontakt s obrovským množstvom dodávateľov a prístup k množstvu priamych a portfólio investícií, technológií a know – how. Pokiaľ sa proces rozšírenia dobre zvládne, bude obrovským prínosom nielen pre celú Európu, ale aj pre svetové hospodárstvo.
Uchádzači sa však zároveň vystavujú vážnemu nebezpečiu, ktoré má trojaký charakter: ekonomický (východonemecký efekt), priemyslový a regionálny (likvidácia postihnutých sektorov a devastácia regiónov) i mikroekonomický (eleminácie nekonkurencieschopných firiem alebo strata zamestnania určitých skupín pracovníkov). Konkurenčné tlaky, ktorým budú nové členské krajiny vystavené, budú pravdepodobne oveľa vážnejšie, ako tlaky ktorým sú vystavené v existujúcom prostredí voľného obchodu (Shapiro J. a kol.: Politická ekonomie rozšírení EU na východ, Praha, 1998).

1.	Zdôvodnenie výskumnej úlohy
Výsledkom  prvej etapy transformácie slovenskej ekonomiky smerom k trhovému spôsobu hospodárenia bola postupná vnútorná reštrukturalizácia, ktorá sa snaží kopírovať vývojové tendencie a celkové rozvojové zámery konvertujúce k  obdobnému smerovaniu rozvinutých krajín s obdobným ekonomickým rozmerom.  Tieto opierajú svoju rozvojovú trajektóriu, najmä o rast konkurenčnej výkonnosti a odolnosti  v medzinárodných  podmienkach. Samotné dosiahnutie takejto výkonnosti je však  vyústením synergie mnohých rozvojových procesov, a to nielen ekonomických. Ide o celý register zásadných ekonomických zásahov a posunov: od znižovania výšky produkčných nákladových hladín, tvorbu vhodného podnikateľského prostredia, cez rastúci podiel produkcie výrobkov s vysokou mierou pridanej hodnoty na celkovej výrobe a vývoze, podpory prostredníctvom progresívnej  priemyselnej a zahranično-obchodnej politiky až po účasť domácich firiem a krajiny v medzinárodných integračných a kooperačných programoch, a pod. Táto cieľová orientácia, ktorá sa snaží efektivizovať  celkové ekonomické výkony  krajiny a zabezpečiť aj perspektívne  potrebný ekonomický rast a následne i politickú stabilitu, postupne však stále viac naráža na rozvojové bariéry generované vývojom vo vonkajšom ekonomickom prostredí.  Z uvedeného vyplýva, že analýza  predmetnej problematiky je zložitým procesom, nakoľko je veľmi obtiažne nielen predikovať celkový vývoj a smerovanie medzinárodného ekonomického prostredia, ale na strane druhej dynamika komplexných zmien generovaná vedecko-technickým poznaním v nevídanej miere zdražuje každý progresívny posun a tým i znižuje šancu  udržať sa dlhodobo a stabilne medzi ekonomickou elitou. 
Je vcelku zásadnou úlohou  a  zároveň aj predpokladom úspešnosti pre každú transformujúcu sa ekonomiku, v ktorej pri koncipovaní hospodárskych stratégií dominantnú úlohu doteraz hrá štát a decízna sféra, a tam nesporne patrí aj SR, permanentná analýza existujúceho stavu hospodárstva a faktorov, ktoré či už priamo alebo nepriamo ovplyvňujú jeho ďalší vývoj. Následne sa prirodzene ponúka požiadavka hľadania objektívnych východísk, zohľadňujúcich výsledky a poznanie vnútorného i vonkajšieho prostredia a  nastolených cieľových parametrov  každej takejto ekonomiky.
Vývoj svetového hospodárstva, ktorý je stále intenzívnejšie pod vplyvom globalizačných tendencií  z uvedených dôvodov reaguje totiž prudkým prehlbovaním  koncentračných, interdependenčných a integračných závislostí. Ich dôsledkom je stále  obmedzenejší  nezávislý prístup na svetové trhy a tým v konečnom dôsledku aj zabezpečovanie exportných  ambícií jednotlivých národných subjektov. 
Riziko nábehu tejto prechodovej trajektórie  spojené s realizáciu hlbokých systémových i vecných zásahov  do štruktúry domácej ekonomiky, ktoré je naviac ešte determinované dopadmi vývoja medzinárodného ekonomického prostredia,  so sebou zákonite prináša značné ekonomicko-politické napätie. V prípade slovenskej ekonomiky, ktorá je naviac  ešte oveľa  citlivejšia na vonkajšie prostredia z dôvodu malého ekonomického rozmeru a tým vyvolanej vysokej funkčnej otvorenosti, sa od  efektívnosti a účinnosti našich zahranično-obchodných vzťahov  priamo odvíjajú nielen potenciálne rastové možnosti, ale aj celková sociálno-politická pozícia krajiny.  Pritom vysoká miera funkčnej otvorenosti ako jeden zo zásadných predpokladov jej rozvoja, nie je ľahko dosiahnuteľným a automatickým procesom. Predpokladá vyvinutie obrovského tlaku na správnu selekciu rozvojových zámerov podporenú adekvátnou rozvojovou, investičnou a podnikateľskou politikou, i na makro- úrovni prijatých krokov smerujúcich k formovaniu takej štátnej politiky, ktorá by bola schopná tieto cieľové zámery systematicky presadzovať. Takéto smerovanie, v dôsledku bolestivých zásahov do vnútra ekonomiky, si v zásade vynucuje prinášanie mnohých „obetí“, avšak súbežne prináša nové rozvojové možnosti a impulzy.
Všetky uvedené poznatky jednoznačne potvrdzujú nevyhnutnosť podstatne vyššej a trvalejšej ingerencie  Slovenska v medzinárodnej deľbe práce a tým i v medzinárodných integračných štruktúrach, ako aj  potrebu skúmania tých vývojových vnútorných i vonkajších tendencií, ktoré s týmto smerovaním viac či menej súvisia.  
Zásadná otázka súvisiaca so zmenou intenzity a štruktúry našej ingerencie voči EÚ, čo je imperatívom celkového hospodársko-politického napredovania SR, však neznamená len udržať si svoje mobilné  konkurenčné prednosti a popri tom sa pružne adaptovať sa na náročný podnikateľský environment štandartne pôsobiaci v tomto zoskupení, ale automaticky bude znamenať zmenu prístupov voči všetkým  ostatným záujmovým teritóriám. Vo viacerých prípadoch bude SR donútená akceptovať i absorbovať zjednotené ekonomické princípy a teritoriálnu politiku celého zoskupenia, a to  i na úkor našich doterajších bilaterálnych záujmov. Vo vecnej rovine vlastne Slovensko bude vstupovať  ako plnohodnotná súčasť jej európskej komunity do svetovej ekonomiky.  Treba si uvedomiť, že od tohto momentu  nepôjde len o výhody resp. nevýhody a riziká vyplývajúce zo samotného vstupu do EÚ. Naša ekonomika totiž musí súbežne nielen v plnej miere „nabehnúť“ nielen na jeho vnútorný ekonomický systém, ale popri tom vystupovať voči tretím trhom ako súčasť tohto zoskupenia. To znamená, rešpektovať spoločné prístupy EÚ voči ostatným krajinám a trhom, i voči ostatným integračným celkom. 
V predchádzajúcom období vykonala SR celý rad konkrétnych krokov, výslednicou ktorých  je, že koncom budúceho roku by mali byť splnené všetky rozhodujúce požiadavky preto, aby nás EÚ akceptovala v rámci tzv. prvej vlny za svojho riadneho člena. Predkladaný analytický materiál potvrdzuje, že napriek tomu, že navrhované kritériá budú splnené, vnútorná situácia v ekonomike súvisiaca s takmer 50-ročným odlišným ekonomickým a politickým vývojom bude v zásadnej miere, i keď postupne utlmovaná, aj naďalej ovplyvňovať celkový stav slovenskej ekonomiky. To sa môže prejaviť v miere účinnosti inštitucionálneho zázemia integrácie, ale aj závažných sociálno – politických a ekonomických súvislostiach, ktoré v dôsledku nevyhnutnosti potreby razantného riešenia existujúcich štartovacích pozícií,  môžu ešte narastať. 
Druhou najzávažnejšou rizikovou oblasťou je  existencia výrazných rozdielov v dosahovanej ekonomickej úrovni medzi krajinami CEFTA a EÚ. Implantovanie našej ekonomiky bude znamenať otvorenie „Pandorinej skrinky“ – t.j. obrovského množstva, najmä ekonomických rozdielov, ktoré budú po dlhšie obdobie veľmi signifikantne potvrdzovať naše veľké zaostávanie. Čo bude tento fakt v reálnej existencii a napredovaní celej spoločnosti znamenať, je len veľmi ťažko domyslieť. Dá sa predpokladať prudký rast majetkovej a spoločenskej diferenciácie,  narastanie rozdielov i medzi jednotlivými teritoriálnymi časťami SR a podobne. Pokiaľ by sa celkový vývoj  vydal len týmto smerom bez schopnosti toho, aby vládne a integračné štruktúry mohli pozitívne zasahovať do jeho orientácie, mohlo by prísť k značným politickým nepokojom, k celkovej  spoločenskej depresii a narastaniu rôznych nepriaznivých javov ohrozujúcich dlhodobú stabilizáciu vo všetkých oblastiach života. Nakoľko tieto skutočnosti neboli zadefinované do celkového kontextu smerovania nášho výskumu, budeme sa im venovať len v prípade ich priamych nadväzností na ťažiskové problémy uvedené v projekte práce. 
Potreba konkrétnej kvantifikácie výhod, resp. nevýhod vstupu SR do EÚ sa odvíja od mnohých faktorov. Zásadným  východiskom by malo byť poznanie dopadov vyplývajúcich zo samotného procesu vstupu do tohto integračného zoskupenia a následne konkrétneho pôsobenia v nových sociálno-ekonomických štruktúrach.  Pokiaľ ide o prvý „balík“ problémov ten prinesie dôležité zmeny pre náš celkový podnikateľský environment, najmä v rámci EÚ už existujúcich technicko-ekonomických, legislatívno-právnych a finančno-obchodných  pravidiel. Z tohto pohľadu je  zložité rozlišovať tento účinok separátne za vnútorný obchod, CR a služby, nakoľko toto segmentovanie v integračnej komunite neexistuje a pravidlá „hry“ sú v zásade paušálne rovnaké. Naviac, ako novovstupujúca krajina budeme  mať možnosť využívať množstvo prechodných ustanovení, s cieľom čo najmenej problémovo sa zaradiť.  Ich identifikácia však nie je doteraz jasná, a to i napriek predbežnému uzatvoreniu prvých dvadsiatich negociačných  predvstupových kapitol.
Možnosť  finančnej kvantikácie, ktorá by umožnila  konkretizovať veľkosť jednotlivých nákladových položiek vstupu SR do EÚ bude veľmi zložitá z mnohých dôvodov. Jednak nie je možné predpokladať a identifikovať   náklady na reštrukturalizačné a štandardizačné procesy,  legislatívne zmeny, nakoľko aj v podnikateľskom environmentne EÚ prichádza pod tlakom globalizácie k značným zmenám, jednak až po vstupe sa bude rozhodovať o našej participácii na čerpaní napr. štruktúrnych a iných fondov. Taktiež sa nedá presne predpokladať, aký veľký bude tlak na zásadné zásahy a zmeny do infraštruktúry a činnosti inštitúcií, tvorby a ochrany životného prostredia, vlastníckych vzťahov a pod. Autori však vyvinú maximálne úsilie pri identifikácii všetkých zásadných i predpokladaných oblastí, ktoré tento proces ovplyvnia, a ktoré je nevyhnutné brať do úvahy, pokiaľ to bude možné aj v potrebných súvislostiach. To by im malo umožniť, aby bolo možné pomerne bezpečne očakávať, konkrétne v ktorých oblastiach dôjde ku zmenám či posunom a následne evaluovať aj výšku predpokladaných rizík. 
Akútnosť potreby a rozsah skúmaných problémov nemôže táto štúdia v rozsahu, ktorý je vyžadovaný  a vo finančnom rámci, ktorý bude k dispozícii, riešiť komplexne. To je objektívne dané aj tým, že celkové poznanie problémov a z toho vyplývajúcich riešení a prístupov je postupne stále väčšie, jednak tým, že vyžadované zmeny a adaptačné mechanizmy vyvolajú potrebu zmeny systémových i vecných reagencií aj v tých oblastiach, ktoré zatiaľ berieme ako sekundárne. Predpokladáme preto, že v mimo predkladaného rozsahu výskumu, môžeme pokračovať vo výskume čiastkovo i v iných oblastiach, prípadne v ňom  s určitým oneskorením, alebo po oponentúre jeho prvej časti, ďalej pokračovať v celom rozsahu. Rešpektovanie nových pravidiel  pre slovenský priemysel, rýchle zdražovanie ceny pracovnej sily, napríklad, bude vyžadovať úplne novú veľmi účinnú  stratégiu v reštrukturalizačných procesoch priemyslu (ktoré by mali začať už dnes), vzdelávaní, a pod.  

2.	Dôvodová správa
Transformácia slovenskej ekonomiky a snaha o jej urýchlený prechod do spoločenstva vyspelých trhovo orientovaných krajín si vynucuje hlboké zmeny v jej  vnútri,  ale súbežne aj realizáciu rozsiahlych strategických  opatrení reflektujúcich dlhodobý vývoj  a existujúce posuny v globalizujúcom sa svetovom hospodárstve. Teoretický front, ale aj hospodárska prax nielen v SR, ale aj v ďalších krajinách, ktoré sú zoskupené v tzv. emerging markets, sa zjednocujú v tom, že jedným z nosných riešení na naplnenie systémových i vecných cieľov transformácie je ich komplexné široko dimenzionálne implantovanie sa do medzinárodných integračných štruktúr. Komparatívne výhody, ktoré účasť v takýchto zoskupeniach dlhodobo vytvárajú  sú z dôvodu dlhodobých diferencovaných vývojových trajektórií časovo, ale i z hľadiska dosahovaných cieľov, rozdielne. To v mnohých prípadoch napomáha určitej polarizácii názorov, aj u odbornej i širokej verejnosti, ale často sa premieta do nejednoznačných spoločensko politických reagencií. 

Charakter a dlhodobosť strategických rozhodnutí  súvisiacich so vstupom SR do spoločenstva vyspelých európskych ekonomík  nie je možné analyzovať len v nadväznosti na naše vlastné rozvojové záujmy. Treba zdôrazniť, najmä zásadný fakt, že v celom „predvstupovom“ procese ide v prvom kroku predovšetkým o dlhodobé zaistenie medzinárodného  postavenia  a bezpečnosti SR a v druhom o celkovú a zásadnú kultiváciu sociálneho a trhového prostredia, ktorá by mala v konečnom dôsledku priniesť potrebnú mieru konkurenčnej výkonnosti celej národnej ekonomiky. 
Iný  pohľad prináša skúmanie otázok  súvisiacich s celkovou stratégiou EÚ voči novým uchádzačom o členstvo. Opäť sa potvrdzuje, že táto má minimálne dve polohy. Prvá z nich má viac menej ekonomický charakter, druhá strategicko – rozvojový. Zatiaľ čo  pri prvej všetky členské krajiny analyzujú všetky pozitíva a negatíva a nadväzne aj novú situáciu, ktorá po rozšírení vznikne, druhá poloha sa zameriava prioritne na potrebu pružných reagencií súvisiacich s celkovou integráciou svetového hospodárstva a prehlbovaním medzinárodnej interdependencie. Urýchľujúce sa globalizačné procesy v celosvetovom rámci a ich celkový vplyv na medzinárodnú hospodársku súťaž, sú tak silné, že  aj EÚ si čoraz bytostnejšie uvedomuje nevyhnutnosť uprednostňovania makroekonomických faktorov pri celkovom hodnotení prínosov vstupu nových členských krajín do tohto integračného zoskupenia.
Pokiaľ predmetom skúmania tejto štúdie je analýza skúmania dopadov vstupu SR do Európskej únie na našu ekonomiku, je potrebné rešpektovať viacero spoločensko ekonomických súvislostí, ktoré v prevažnej miere determinujú nielen podmienky, za ktorých k samotnému takémuto vstupu môže prísť, ale súbežne je nevyhnutné prihliadať aj na to, že aj európska integračná komunita je len jednou, i keď veľmi významnou súčasťou  integrujúceho sa celosvetového hospodárstva. Z toho vyplýva, že Slovensko musí nielenže pružne reagovať na vnútorný vývoj  v EÚ, ale rovnako pružne aj na celkový vývoj vo svetovom hospodárstve. Tento dvojaký prístup ešte podväzuje zásadný fakt, že malý ekonomický rozmer SR jednoznačne podmieňuje možnosť zabezpečiť našu celkovú ekonomickú prosperitu len vysokou mierou svojho zapojenia do najvyšších inovovačných „etáží“ procesu medzinárodnej deľby práce.
Reálnu konvergenciu SR do EÚ možno chápať ako proces, ktorý sa odohráva a bude odohrávať vo viacerých  „vrstvách“, ktoré sú nielenže navzájom podmienené, ale len predikujú vytvorenie rozhodujúcich kriteriálnych podmienok pre to, aby Slovensko bolo akceptovateľné a akceptované v európskych integračných štruktúrach. 
Samotné chápanie výsledkov konvergenčného procesu je treba vidieť predovšetkým z pohľadu celkového priblíženia sa k sociálno ekonomickým parametrom, ktoré zoskupenie dosahuje. Výsledný „gap“ chápaný ako rozdiel medzi dosiahnutou úrovňou uchádzačskej krajiny a úrovňou v EÚ  tvorí aj po vstupe do spoločenstva závažný ekonomický problém, ktorý bude mať vplyv na celkovú východiskovú pozíciu vstupujúcej krajiny, prípadne môže aj tento vstup oddialiť. Analýza približovacieho procesu z roku 1986 a 1995, i keď sa realizoval za podstatne iných ekonomicko politických podmienok tento fakt len potvrdzuje. Z toho teda vyplýva závažný záver. Nemožno sa spoliehať len na evaluáciu plnenia dohodnutých kritérií. Ako zásadný argument treba brať do úvahy skutočnosť, že nedosiahnutie porovnateľných ekonomických parametrov v uchádzačských krajinách odrážajúcich zásadné vnútorné reštrukturalizačné zmeny môže znamenať, že aj v prípade schválenia takéhoto vstupu môže z týchto dôvodov prísť k rozpadu existujúcich produkčných štruktúr, s následnými nepriaznivými sociálno ekonomickými a politickými dopadmi.
Rozbor vývoja slovenskej ekonomiky (materiály MH SR a vlády SR) potvrdzujú, že podobne ako u rozvinutých trhových ekonomík, tak aj v našom prípade je v konečnom dôsledku najdôležitejším vyjadrením jej hospodársko spoločenskej spôsobilosti, predovšetkým úroveň konkurecieschopnosti národnej ekonomiky. Jej zvyšovanie je v konečnom dôsledku aj v rámci EÚ ťažiskovým strategickým cieľom každej členskej krajiny. Vo vzájomnej  konfrontácii možno potvrdiť, že vývoj v tejto oblasti tvorí zároveň aj hlavnú prednosť (riziko) nášho budúceho uplatnenia v EÚ. Je to dané predovšetkým tým, že celková konkurenčná odolnosť je výslednicou pozitívneho pôsobenia celého komplexu vnútorných a vonkajších ekonomických i neekonomických faktorov, a teda jej vysoká úroveň je vlastne len priemetom úspešnosti koordinácie, intenzity konzistencie a celkovej vyváženosti pôsobenia týchto faktorov. Výsledky doterajšieho vývoja slovenskej ekonomiky potvrdzujú, že doterajšie strategické manévre súvisiace s celkovou transformáciou našej ekonomiky sa opierali predovšetkým o využívanie rôznych tlmiacich ochranných rezíduí, prevažne cenového charakteru, ktoré sa využívali už v predchádzajúcom období pri presadzovaní realizácie našej produkcie na medzinárodných trhoch. Pokiaľ v tom období bol dôvod ich využívania spojený predovšetkým s nevyhnutnosťou preklenutia hlbokého a pritom diferencovaného zaostávania v oblasti produktivity práce (i keď to malo celý diapazón praktických dôvodov) očakávalo sa, že realizácia v prvej etape transformácie prinesie v tejto oblasti pozitívne zmeny. 
Vykonané analýzy však potvrdzujú, že pokiaľ „očistíme“ komoditnú štruktúru nášho exportu, ako praktické vyjadrenie našich produkčných možností od výstupov z priamych zahraničných investícií, udržuje sa naša konkurenčná schopnosť v liberalizujúcej sa ekonomike ešte stále len prostredníctvom cenovej konkurencie. To odôvodňuje aj to, že miera zaostávania technických a kvalitatívnych parametrov sa ďalej prehlbuje a pokiaľ aj napriek tomu zaznamenávame určité prírastky v oblasti exportu, je to prevažne z iných, ako ekonomických dôvodov (napr. potrebou úhrady protidovozov, úhradu dlhov, poprípade využívaním našich preferenčných vzťahov na trhu EÚ, ktoré uprednostňujú náš export voči väčšine dovozu z teritórií mimo tohto integračného spoločenstva, atď.). 
	Doterajšie výsledky výskumnej činnosti dokazujú, že pokiaľ majú byť správne identifikované dopady našej implementácie do európskej integračnej komunity, bude možné prezentovať ich kvantifikáciu len za predpokladu, že ako predchádzajúca časť výskumu budú identifikované predovšetkým existujúce disparity v celkovom makroekonomickom vývoji oproti EÚ. Z toho totiž môže vyplývať, aký  je rozdiel medzi ekonomickým „status quo“ SR a EÚ a teda súbežne, aký priestor má vlastne naše hospodárstvo prekonať, aby sa dostalo na úroveň integračného zoskupenia. Zároveň však analýza tohto „medzipriestoru“ dáva možnosť formulovať akú  stratégiu  musí SR použiť aby tento „gap“ v predpokladanom období vecne vyplnila a mohla sa následne ako plne emancipovaná súčasť všestranne zapojiť do činnosti spoločenstva a tak o.i.čerpať aj všetky výhody, ktoré jej toto členstvo môže potencionálne poskytnúť.

      2.1 Medzinárodné postavenie SR	
Kolektív riešiteľov vykonal prvé kroky pri analýze vplyvu exogénnych ekonomických faktorov na slovenskú ekonomiku. Zhoduje sa v názore, že zásadným ekonomickým kritériom úspešného vstupu slovenskej ekonomiky do ekonomického priestoru Európskej  únie bude úspešné zavŕšenie transformačných procesov a schopnosť vyššej rastovej výkonnosti. Za toto kritérium bude predložená výskumná úloha považovať predovšetkým 
•	dosiahnutie dlhodobo stabilného rastu
•	rastúca produktivita faktorov a produkčná efektívnosť
•	vnútorná a vonkajšia stabilita
•	dostatočná odolnosť voči vonkajším šokom sprevádzajúcich proces globalizácie finančných trhov
Významnú úlohu pri zvýšení ekonomickej výkonnosti zohrávajú znalosti a schopnosť ich produktívneho využitia, ktorú ovplyvňuje kvalita inštitucionálneho prostredia a vstupy a výstupy inovačných aktivít. Prostriedky a spôsoby získavania a akumulácie znalostí a úspešnosť pri ich inovačnom uplatnení sú do značnej miery špecifické pre jednotlivé ekonomické subjekty a  odvetvia. Tieto odlišnosti v odvetvových charakteristikách sa potom premietajú do kvalitatívneho zamerania štrukturálnych zmien národnej ekonomiky. V najbližších rokoch nás čaká dôležitá úloha využiť všetky dostupné ekonomické nástroje, a to veľmi cielene a adresne tak, aby priepasť medzi našou ekonomikou a ekonomikou EÚ bola čo najmenšia resp. rýchlo sa zmenšujúca. 
Výsledkom tejto výskumnej úlohy budú  vybrané ekonomické a technologické charakteristiky Slovenskej republiky, ktoré sú vyjadrením výkonnosti našej ekonomiky a tie, ktoré priamo ovplyvňujú možnosti ďalšieho vývoja, najmä zvyšovania konkurencieschopnosti slovenského priemyslu.  To si bude vyžadovať venovať pozornosť vybraným ekonomickým a technologickým charakteristikám SR, ktoré sa z prirodzených historických i vývojových dôvodov doteraz opierajú najmä o zvyšovanie konkurencieschopnnosti slovenského priemyslu. 

Tabuľka č. 1
Pomer výkonnosti národných ekonomík k priemernej výkonnosti v EÚ – 15 (øEÚ-15=100)1
	HDP na 1 obyvateľa1	HDP na 1 pracovníka2	
	1990	1993	2001	1990	1993	2000	
Česká republika	68	60	58	52	46	49	
Maďarsko	49	45	50	42	45	50	
Poľsko	31	30	39	28	28	39	
Slovinsko	69	61	70	59	50	58	
Slovenská republika	51	39	47	43	36	46	
Grécko	59	64	70	63	65	71	
Portugalsko	63	68	75	52	55	62	
Španielsko	78	79	83	96	95	93	
Rakúsko	108	111	108	97	90	89	
EÚ - 15	100	100	100	100	100	100	
1 podľa údajov v parite kúpnej sily  ECU/EUR v príslušnom roku
2 prepočty podľa štúdia VŠE Praha
3. Štrukturálna charakteristika ekonomiky SR vo vzťahu k EÚ a identifikácia konkurencieschopnosti priemyselných odvetví

Na základe požiadavky z viacerých odborov MH SR sa časť výskumnej kapacity riešiteľov, berúc do úvahy dostupné podklady z tohto rezortu (Ekonóm servis, Štatistika MH SR a iné), zamerala na skúmanie vývoja produktivity a zmien v štrukturálnych charakteristikách ekonomiky SR v komparácii s krajinami V4 a USA. Hoci zatiaľ nie sú k dispozícii rozsiahlejšie odborné podklady a ani prognózy, predsa predkladané údaje potvrdzujú, aký technologický gap existuje v súčasnosti voči vyspelým krajinám. To sa obzvlášť týka spracovateľského priemyslu, a v rámci neho predovšetkým evaluácie technologickej náročnosti (priamo odrážajúcej mieru sofistikovanosti produkcie), čo v konečnom dôsledku dovoľuje odhadnúť aj mieru potencionálnej úspešnosti produkcie určovanej  pre medzinárodné trhy. 
	Doterajšie poznatky výskumu potvrdzujú fakt, že naša ekonomika zaostáva v svojom napredovaní v oblasti rastu konkurencieschopnosti predovšetkým  preto, že priebežne neprichádza nielen k presadzovaniu opodstatnenej rozvojovej hospodárskej politiky, ale aj preto, že realizované hospodársko-politické rozhodnutia neboli priebežne konfrontované so skutočným vývojom vo svetovej ekonomike a z tohto dôvodu neprichádzalo k priebežnej  korekcii, ktorá by  pružne reagovala na tieto zmeny. Ak má SR dostatočne urýchliť  svoj    proces transformácie na vyspelú trhovú ekonomiku, schopnú stať sa v predpokladanom termíne členom EÚ je dôležité permanentne sledovať vplyvy na konkurencieschopnosť našej ekonomiky a konfrontovať ju najmä s vyspelými krajinami najbližšieho geopolitického priestoru. 

3.1. Postavenie priemyslovej politiky pri plnení kritérií požadovaných pre vstup do EU 
Z dnešného stavu ekonomiky vyplýva, že po 10-tich rokoch transformácie stojí slovenský priemysel a celá ekonomika pred nevyhnutnosťou zásadnej a hlbokej reštrukturalizácie. Táto skutočnosť následne oprávňuje ku konštatovaniu, že doterajšia priemyselná politika nesplnila vytýčené ciele.
Tak celková doterajšia hospodárska politika, ako aj doterajšia priemyselná politika:
1.	nielenže nedokázali vytvoriť podmienky pre zásadný obrat v štruktúre slovenského priemyslu, ale najmä
2.	ukázali, že k zlepšeniu výkonnosti priemyselných podnikov je potrebný iný prístup, je potrebná úplne nová definícia obsahu, princípu cieľov, nástrojov a inštitucionálneho rámca priemyselnej politiky.
Vychádzajúc z potrieb slovenského priemyslu a celej slovenskej ekonomiky stojí pred priemyselnou politikou úloha, prijať komplex opatrení, realizáciou ktorých sa dosiahne:
1.	zníženie nadbytočných kapacít slovenského priemyslu v tých oblastiach, ktoré nedokážu obstáť v konkurenčnom boji na medzinárodných trhoch, a ktoré dlhodobo viažu značné výrobné kapacity a pracovnú silu, čím konzervujú existujúcu – teda nevyhovujúcu - priemyselnú štruktúru. Uvoľnenie kapacít – pri zohľadnení dopadov nevyhnutnej reštrukturalizácie na zamestnanosť a regióny – ktoré sú v súčasnosti koncentrované v tradičných odvetviach, je krokom nevyhnutným pre preorientovanie ekonomických aktivít do modernejších odvetví.
2.		paralelné presmerovanie výrobných faktorov (kapitálu, pracovných síl, technológií) do nových oblastí, ktoré musí brať do úvahy globálny kontext, vývoj rozhodujúcich faktorov, ktoré ovplyvňujú budúci vývoj konkurenčného prostredia, v ktorom bude v nasledujúcich desaťročiach pôsobiť slovenský priemysel. 
3.		zvýšenie konkurenčnej schopnosti slovenského priemyslu, ku ktorému môže prísť len za predpokladu, že obidva vyššie uvedené procesy budú úspešne realizované, a ktorý je nevyhnutným predpokladom úspechu slovenského priemyslu na svetových trhoch.

3.2 Konkurencieschopnosť priemyslu SR – podmienka integrácie SR do EÚ

Úspešná integrácia Slovenska do hospodárskych štruktúr EÚ predpokladá popri otvorení inštitucionálneho a legislatívneho rámca, kompatibilného s EÚ, predovšetkým vytváranie systémových predpokladov a podmienok pre zvýšenie makroekonomickej výkonnosti slovenského hospodárstva.
Reálna konvergencia k EÚ zahŕňa zabezpečenie potrebnej rastovej dynamiky, ako aj výraznú zmenu kvality ekonomického rastu. Ekonomické vyrovnávanie vyžaduje, aby priemerné tempo rastu HDP v SR bolo zhruba o 1,5 percentuálneho bodu vyššie ako v krajinách EÚ. To znamená, že dynamika hospodárskeho rastu SR, ktorá by zabezpečovala postupné približovanie ekonomickej úrovne SR k EÚ by mala v najbližších rokoch dosiahnuť priemernú úroveň aspoň 4 %.
Dosiahnutie uvedených parametrov nie je možné bez zásadných kvalitatívnych zmien v ponukovej strane hospodárstva, nakoľko súčasná nedostatočná efektívnosť tvorby HDP nevytvára predpoklady na udržateľnosť ekonomického rastu. Nízka flexibilita ponukových štruktúr, vysoká náročnosť hrubej produkcie na medzispotrebu, predovšetkým na dovozy pre medzispotrebu, predstavujú vysoké riziko recidívy makroekonomickej nerovnováhy pri zabezpečovaní rastovej dynamiky. Nezmenená štruktúra tvorby hrubého domáceho produktu generuje tendencie k prehlbovaniu nerovnovážnych stavov a v konečnom dôsledku podväzuje produkčnú výkonnosť ekonomiky. 
Základnou podmienkou obnovy a udržateľnosti ekonomického rastu je preto implementácia opatrení k zvýšeniu efektívnosti a konkurencieschopnosti ekonomiky. Súčasná úroveň konkurenčnej schopnosti a výkonnosti ekonomiky je determinovaná hlavne vývojom odvetví priemyslu, ktorý má rozhodujúci podiel nielen na celkovom exporte, ale aj na saturovaní požiadaviek vnútorného trhu. Napriek tomu, že došlo k miernemu rastu konkurenčnej výkonnosti v niektorých odvetviach priemyslu, nemožno hodnotiť konkurencieschopnosť priemyslu ako uspokojivú. Vývoj konkurenčnej schopnosti, vyjadrenej ukazovateľom odkrytej elasticity (Revelast koncept), poukazuje síce na pozitívny kvalitatívny posun v exportne najvýkonnejšom odvetví spracovateľského priemyslu, keď výroba dopravných prostriedkov sa od roku 1999 stala schopnou konkurovať kvalitou, avšak z celkového objemu vývozu tvoria výroby, ktoré sú schopné konkurovať na základe kvality iba 30,7% (a to iba vďaka už uvedenej výrobe dopravných prostriedkov, ktorej vývoz predstavuje viac ako pätinu celkového vývozu zo SR). Ide o výroby, ktorých vývoz je vyšší ako dovoz a to aj pri vyšších vývozných, než dovozných cenách.
Rámcovo 36% exportu zabezpečujú odvetvia, ktoré sa nachádzajú v pásme štruktúrnych problémov, konkurovať cenou je schopných 29% vývozu spracovateľského priemyslu. Cenová elasticita je dosahovaná cez nižšiu jednotkovú cenu vývozu oproti dovozu a prevýšením objemu vývozu nad objemom dovozu. Napriek tomu, že ide o výroby, ktoré pozitívne ovplyvňujú vývoj obchodnej bilancie, ich vplyv sa prejavuje len v relatívne nízkych devízových efektoch vývozu, predovšetkým v dôsledku vysokej dovoznej náročnosti exportovanej produkcie. Na pokrytie dovozu vývozom musí dané odvetvie vyvážať objemovo viac ako krajiny, z ktorých sa dané výrobky dovážajú.
Výroby, ktoré sa z pohľadu strategických zámerov rozvoja slovenského priemyslu považujú za perspektívne (podľa údajov Ministerstva hospodárstva SR), sa v posledných rokoch, s výnimkou výroby dopravných prostriedkov, nachádzajú v pásme štruktúrnych problémov, čo z hľadiska hodnotenia konkurenčnej schopnosti odvetvia vypovedá o tom, že nie sú schopné konkurovať ani cenou ani kvalitou, nakoľko ani pri nižších vývozných cenách v porovnaní s cenami dovoznými, nie sú schopné zabezpečiť pokrytie dovozu vývozom. 
Vláda sa zaviazala v rámci svojho Programového vyhlásenia, že bude realizovať priemyselnú politiku, ktorej hlavnou prioritou bude zvýšenie konkurencieschopnosti ako predpokladu integrácie SR do európskych štruktúr a budú v nej rozpracované opatrenia zamerané na realizáciu týchto základných cieľov:
•	reštrukturalizáciu priemyslu, riešenie odvetvových a podnikových kríz a zvyšovanie exportu, znižovanie energetickej náročnosti, zvyšovanie produktivity práce a podielu pridanej hodnoty, urýchlenie reštrukturalizácie strojárstva, 
•	podporu tvorby prostredia priaznivého pre podnikateľskú iniciatívu a podporu vstupu priamych zahraničných investícií,
•	podporu malého a stredného podnikania,
•	podporu inovačného rozvoja a Národného programu kvality v podnikovej sfére súbežne s ozdravovaním hospodárstva budeme zvyšovať podporu výskum a vývoja podľa vybraných programových smerov v priemysle, 	
Medzi hlavné problémy v oblasti realizácie Priemyselnej politiky SR predchádzajúcom období môžeme zaradiť predovšetkým:
•	nedostatok finančných rozpočtových a mimorozpočtových zdrojov sa nerealizovali navrhnuté programy rozvoja priemyslu,
•	predchádzajúca vláda, v záujme neriskovať sociálne nepokoje nemala odvahu prijímať nepopulárne opatrenia postupného zvyšovania cien elektrickej a tepelnej energie a zemného plynu pre obyvateľstvo, v dôsledku čoho sa energetické podniky neúnosne zadlžovali a v súčasnej dobe prenášajú svoju platobnú neschopnosť na štát, resp. U zemného plynu bola cena dotovaná zo ziskov tranzitného plynovodu,
•	neboli navrhnuté vhodné legislatívne opatrenia, ktoré by zabránili negatívnemu vývoju platobnej neschopnosti, korupcii a rozkrádaniu podnikov,
na druhej strane sa realizovali opatrenia, s ktorými sa v rámci priemyselnej stratégie vôbec neuvažovalo, a to:
•	prijatím zákona o strategických podnikoch a neskôr zákona o revitalizácii sa deformovalo podnikateľské prostredie, čo čiastočne odradilo zahraničných investorov, čo sa prejavilo na nižšom vstupe PZI v porovnaní s krajinami V4, 
•	netransparentný spôsob privatizácie (uprednostňovanie určitej skupiny domácich privatizérov),
•	netransparentný spôsob hospodárenia strategických štátnych podnikov, 
•	klientelistický prístup k vybraným podnikateľským subjektom, ktoré boli spriaznené s politickou mocou.
Hlavný problém slovenského priemyslu z hľadiska vývozu spočíva v tom, že najvyššie komparatívne výhody má priemysel v komoditných skupinách 6 a 8 (medzinárodnej klasifikácie SITC), čiže v polotovaroch a jednoduchých finálnych výrobkoch. V doterajšom vývoji je silný podiel odvetví priemyslu s nižším stupňom spracovania a s vysokou surovinovou, energetickou a dovoznou náročnosťou. V štruktúre výrobkov prevládajú subdodávky, polovýrobky a jednoduché spotrebné výrobky a značne zaostáva finalizácia výroby.

         3.3 Analýza konkurencie schopnosti priemyselných odvetví
Aby Slovensko mohlo pokračovať v nastúpenej ceste a korigovať svoje hospodársko-politické rozhodnutia tak, aby urýchlilo proces transformácie na vyspelú trhovú ekonomiku schopnú stať sa členom EÚ v najbližšom období, je nutné neustále sledovať vplyvy na konkurencieschopnosť našej ekonomiky a porovnávať ju najmä s vyspelými krajinami najbližšieho geopolitického priestoru. K tomuto účelu využíva dve metodiky.
Jednou z nich  je metodiku analýzy konkurenčnej schopnosti výrobkov segmentáciou trhov, podstatou ktorej je použitie jednotkových hodnôt vypočítaných z údajov colnej štatistiky ako aj údajov o celkových objemoch vývozu a dovozu výrobkových skupín do jednotlivých štátov. Jednotková hodnota exportu je definovaná ako nominálny predaj rozdelený na kvantitatívne jednotky. Výrobkové skupiny sú zaradené do štyroch segmentov:
Segment 1 – úspešná konkurencia kvalitou  - tento segment je cieľovým pre všetky krajiny,zabezpečuje aktívnu bilanciu zahraničného obchodu.
Segment 2 – deficit konkurenčnej schopnosti -  výrobky tohto segmentu stratili cenovú konkurenčnú schopnosť na trhu, sú dôsledkom vyšších výrobných nákladov.
Segment 3 -  úspešná cenová konkurencia - ide o úspešnú cenovú konkurenciu vtedy, ak nedochádza k nepriaznivému ekonomickému dopadu z nízkej ceny u výrobcov.
Segment 4 – oblasť štrukturálnych problémov - výrobky tohto segmentu narážajú na výstupné bariéry, sú oblasťou štrukturálnych problémov, ktoré vyžadujú buď inovácie alebo zmeny výrobnej štruktúry.
Metóda segmentácie  doplnená aj o hodnotenie prejavenej komparatívnej výhody ukazovateľom RCA . Hodnoty RCA sú merítkom obchodnej špecializácie a ponúkajú informáciu o relatívnej dôležitosti odvetvia na národnej úrovni. 
Konkurenčná schopnosť vývozu odvetví priemyselnej výroby SR ako celku nedosahuje úroveň konkurenčnej schopnosti vývozu tých istých odvetví priemyselnej výroby vyspelých štátov EÚ. Podiel vývozu na všetky teritória dosahuje v 1. segmente úspešnej konkurencie kvalitou len 30,2%, kým vo vyspelých krajinách je to viac ako 60% (Nemecko 68,3%).
V 3. segmente konkurencie cenou je podiel vývozu v SR 41,8%, vo vyspelých štátoch pod 20% (SRN 14%).
V 2. segmente konkurenčne deficitnom podiel vývozu dosahuje za Slovensko 5% a vo 4. segmente štrukturálne problémovom až 23%.
Výrobky, ktoré boli konkurenčne úspešné kvalitou a cenou (1. a 3. segment) v rozhodujúcej miere vyviezol  drevospracujúci priemysel. Boli to najmä celulóza, papier a výrobky z papiera, nábytok z dreva, korku a slamy.
Viac ako polovica vývozu  elektrotechnického priemyslu bola realizovaná v 1. a 3. segmente (kvalitou a cenou). Reprezentovali ich predovšetkým elektrické stroje a prístroje na rozvod elektrickej energie.
V hutníckom priemysle v 1. segmente konkurencie kvalitou sa realizovalo iba 6,7% vývozu, ktorý sa zabezpečil výlučne komoditnou skupinou surové železo, zrkadlovina a pod. V 3. segmente cenovej konkurencie sa vyviezlo až 86,1% exportu, predovšetkým    valcované železo a oceľ, neplatované a povrchovo upravené, na plocho valcované železo a oceľ pokovované, hliník, meď a na plocho valcované výrobky z legovanej ocele.
V chemickom priemysle Slovenska v 1. segmente konkurencie kvalitou a v 3. segmente cenovej konkurencie sa realizovalo 65,8%. Boli to najmä organické chemikálie a chemické výrobky, ktoré sa na trhu realizovali kvalitou. Viac ako polovica vývozu sa realizovala v 3. segmente, hlavne gumené výrobky, plasty v primárnej forme, minerálne hnojivá, čo je zrejme dôsledkom nedostatočnej inovačnej aktivity, ktorá vedie postupne k potrebe konkurovať cenou z dôvodu udržania sa na trhu. Viac ako tretinový podiel sa realizoval v 2. segmente s deficitom konkurencie a vo 4. segmente štrukturálne problémovom a boli to najmä liečivá a farmaceutické produkty.

V ľahkom priemysle v 1. segmente konkurencie kvalitou sa realizovalo 56,2% vývozu. Boli to najmä odevné výrobky a doplnky odevov, obuv a výrobky z nekovových minerálnych výrobkov. V 3. segmente konkurencie cenou bol podiel 28,5% a v 2. a 4. segmente 15,6% - vývoz tvorili textílie a textilné vlákna, tlačoviny.

V potravinárskom priemysle v 1. segmente sa realizovalo 11,2% vývozu. Ovplyvnil to najmä vývoz syrov, tvarohu, margarínu, jačmeňa a pokrmových tukov. V 3. segmente sa realizovalo 26,9% vývozu. Boli to najmä maslo a ostatné tuky a oleje, kukurica, výrobky z obilnín. V 2. segmente a vo 4. segmente sa vyviezlo až 61,9%. Boli to najmä jedlé výrobky a prípravky.

V strojárskom priemysle v 1. segmente konkurencie kvalitou sa realizovalo na trhu iba 44,2%. Ovplyvnil to najmä vývoz osobných automobilov a železničných vozidiel. V 3. segmente cenovej konkurencie sa realizovalo 24,3% vývozu. Boli to najmä kovové inžinierstvo a guličkové a valčekové ložiská, stroje a zariadenia pre stavebné inžinierstvo a stavebníctvo. V 2. a vo 4. segmente to bolo 31,5% vývozu. Boli to najmä časti, súčasti a príslušenstvo motorových vozidiel, výrobky zo základných kovov.

Exportné komodity spracovateľského priemyslu SR na trhoch EÚ dosiahli 48%, na trhoch CEFTA 27,6% a na trhoch ostatného sveta 24,4%.
V 80-tych rokoch minulého storočia  sa vo svete objavila hypotéza o klesajúcom význame priemyselných činností  a o rýchlejšom  tempe rastu sféry služieb pred tempom rastu spracovateľskej sféry, hovorilo sa o deindustrializácii ekonomík. Vo vyspelých krajinách však výstupy priemyslu dlhodobo rastú. K podpore významu priemyslu  však slúži názor, že priemysel je základom ekonomiky a služby strácajú svoj zmysel, pokiaľ nebudú slúžiť priemyslu.  Vzájomne podmienený vývoj medzi spracovateľským priemyslom a relevantnými službami je charakteristický pre vyspelé krajiny.  Vývoj stupňa ekonomického rozvoja /vyjadrený ako HDP na obyvateľa/ ukazuje, že 
•	dochádza k zmene štruktúry dopytu smerom k službám, 
•	hmotná produkcia v sebe zpredmetňuje čoraz viac vedeckotechnického pokroku, dochádza k významnej zmene v používaných technológiách, ktorá je spojená so zmenami v kvalifikácii pracovných síl, 
•	stierajú sa rozdiely a význam vybavenosti krajiny prírodnými podmienkami, 
•	na štrukturálne zmeny výrazne pôsobia procesy internacionalizácie a globalizácie svetovej ekonomiky

      3.4  Úloha vedomostnej ekonomiky pri riešení ekonomických problémov 
             súvisiacich  s kritériami EÚ

Zvláštne postavenie pri prekonávaní technologickej medzery voči rozvinutým trhovým ekonomikám a tým určitým spôsobom aj možné perspektívne riešenie nášho súčasného zaostávania voči ekonomickej úrovni EÚ má vo vyspelých krajinách rozvoj vedomostne založenej ekonomiky. Súčasná štruktúra produkcie hodnôt v rámci nášho národného hospodárstva z tohto pohľadu potvrdzuje, že SR nezvládlo po r. 1990 možnosť svojej vnútornej  spoločenskej ale aj ekonomickej transformácie touto cestou. Medzinárodná prezentácia SR ako krajiny, ktorá disponuje relatívne neobmedzeným počtom lacnej, manuálne zručnej pracovnej sily, schopnej „operatívnej improvizácie“ nielen generovalo našu budúcu hospodársku stratégiu, ale v praktickej polohe prakticky „zlikvidovalo“ rozsiahlu perspektívnu vedecko – výskumnú a konštrukčnú základňu. SR sa namiesto technologicko - priemyselného centra postupne stáva montážnou dielňou Európy vybudovanej na báze tzv. komínovej ekonomiky. Kolektív riešiteľov sa domnieva, že tento fakt  významne zaváži pri konečnom rozhodovaní o našom vstupe do EÚ a bude determinovať z hľadiska takto postavenej konkurenčnej výkonnosti aj reagencie jednotlivých členských krajín spoločenstva voči našej akceptácii.
	Jedným z možných analytických ukazovateľov  štruktúry vedomostne orientovanej ekonomiky je faktor tzv. ICT intenzity. Je tvorená podielom výdavkov na informačné a komunikačné technológie na HDP.  Rozlišuje sa pritom štruktúra týchto výdavkov podľa podielu informačných  a telekomunikačných produktov a služieb.
Vstupy inovačných aktivít  sú vyjadrované podielom výdavkov na výskum a vývoj /R&D/ na HDP, ktoré sú ďalej členené podľa zdrojov financovania /podniková sféra, vláda, ostatné domáce zdroje, zahraničné zdroje/. 
Tabulka č. 2
Výdavky na výskum a vývoj /% HDP/
	EÚ	EÚmax	EÚmin	SR	ČR	MR	PR	
 R&D - % HDP	1,85	3,80	0,77	0,68	1,29	0,68	0,75	

Podiel výdavkov na výskum a vývoj je v tranzitívnych ekonomikách veľmi zaostávajúci a Slovensko spolu s Maďarskom  dosahuje približne 1/3 podielu krajín EÚ, čo značí o hlbokom zanedbaní tejto sféry, ktorá by mala byť jedným z kľúčových momentov ovplyvňujúcich smerovanie nášho ekonomického potenciálu.  Veľmi nepríjemne vyznieva i skutočnosť, že podiel zahraničných spoločností na výskume a vývoji je žalostne nízky, najlepšie výsledky dosiahlo Maďarsko.  Zlepšenie tohto stavu by malo byť  jedným z cieľov  našej politiky priamych zahraničných investícií. 

      3.4 Závery a odporúčania

Z vyššie uvedených analýz výkonnosti slovenskej ekonomiky a konkurenčnej schopnosti nášho priemyslu vyplývajú tieto závery :   
•	Perspektívne konkurenčne schopný a investične zabezpečovaný je automobilový priemysel a naň nadväzujúce skupiny výrobkov v strojárskom aj elektrotechnickom a elektronickom priemysle. V chémii ide o rozvoj sofistikovanej produkcie hĺbkového spracovania ropy (projekt EFPA), rozvoj dusíkatej chémie, malotonážnych zušľachťujúcich chemikálií a farmaceutických preparátov. Týka sa to aj oblasti výroby a spracovania papiera.

•	Výrobky ľahkého priemyslu (odevné, kožiarske a sklárske výrobky, drevo a výrobky z dreva vrátane nábytku) sú zatiaľ konkurenčne schopné. Zánikom komparatívnej výhody v nízkych mzdách a cene energií v blízkej budúcnosti bez potrebných vstupov investícií sa môžu dostať do problémov konkurenčnej schopnosti s komparatívnou nevýhodou pri zhodnocovaní domácich surovín.
•	Bez inovačného programu s prechodom na kvalitatívne vysokú až sofistikovanú produkciu sú v ohrození konkurenciou niektoré odbory elektrotechnického a elektronického priemyslu.
•	Využiť vlastné zdroje podnikov, príliv zahraničného dlhodobého kapitálu a nástroje hospodárskej politiky k účinnej a neodkladnej reštrukturalizácii, najmä tých odvetví priemyslu, kde je predpoklad rýchleho a vysokého zhodnotenia produkcie, zvlášť doteraz vyrábaných polotovarov alebo výrobkov s nízkou pridanou hodnotou na finálnu a prípadne až sofistikovanú výrobu vysokej technologickej a kvalitatívnej úrovne.
•	Nástrojmi hospodárskej politiky je žiadúce riešiť stimuláciu proexportného rozvoja najmä tých odvetví, ktoré sú založené na domácej surovine (najmä drevospracujúci priemysel, sklárska výroba), sú málo závislé na dovoze, a ktoré najviac prispievajú k zvyšovaniu pridanej hodnoty produkcie.

4.	Ekonomické výhody a prínosy členstva v Európskej únii pre SR  
	
Kolektív riešiteľov pod vedením prof. Ing. D. Šíbla, DrSc. sa v prvej časti výskumu venoval analýze všeobecných výhod a nevýhod spojených s našim predpokladaným členstvom v EÚ. Postupne dospel k názoru, že ich počet je nielenže veľmi rozsiahly, ale vo väčšine prípadov vnútorne poprepájaný a často potenciálne kontra produktívne reagujúci. Naviac nie je možné zatiaľ identifikovať, s akým ekonomickým potenciálom a stavom svojej vnútornej  transformácie bude SR do európskej integrácie skutočne vstupovať. Možno predpokladať, že niektoré súčasné negatíva budú do termínu predpokladaného vstupu (1.1.2004) už vyriešené, naopak turbulentný vývoj vo svetovom hospodárstve môže v  tomto medziobdobí priniesť množstvo zásadných zmien alebo rastových posunov.  Je preto dôležité vedieť predikovať, ako bude v skutočnosti naša ekonomika schopná na tieto zmeny reagovať. Kolektív riešiteľov sa z hore uvedených dôvodov preto zatiaľ rozhodol identifikovať tieto výhody a nevýhody ako status quo a reagovať na ich význam v  súvislostiach daných súčasným stavom celej slovenskej ekonomiky.
Predkladaná stručná analýza len vo forme výpočtu sumarizuje očakávané, resp. potenciálne, výhody a nevýhody vstupu SR do EÚ. Za daných okolností a pri významnej miere neistoty vnútorného vývoja i vývoja svetového hospodárstva je však zložité presne kvantifikovať konkrétne prínosy a „cenu“ rozšírenia pre SR. Rovnako treba pri hodnotení dosahov členstva v EÚ brať do úvahy, že kapitoly, o ktorých SR rokuje s EÚ, boli uzavreté predbežne a ktorákoľvek zo strán (SR alebo EÚ) môže iniciovať ich otvorenie – t. j. opätovné rokovanie. Optimálne vyhodnotenie negociačnej pozície SR by malo korešpondovať s praxou ex ante (východiskovými a vynegociovanými pomermi) a v lepšom prípade doplnené o ex post analýzu, zatiaľ čo teoretické skúmanie ex ante vychádza z radu meniacich sa premenných a nejednotných prognóz vývoja. Okrem čiastkových výsledkov rozšírenia EÚ je neprehliadnuteľný aj agregovaný prínos pre členské, kandidátske štáty, potenciálne kandidátske štáty i širšie geografické prostredie, ktorého hodnoty za akýchkoľvek okolností nestrácajú význam a platnosť. Máme na mysli predovšetkým makroekonomické a humánne súvislosti rozšírenia, ktoré nielen vytvárajú priestor na realizáciu mikroekonomických a sociálnych záujmov, ale tiež podnet na zlepšenie kvality života.
V terminológii teórie hier je nadchádzajúce rozšírenie EÚ bezpochyby príkladom hry s pozitívnym súčtom, t. j. prínosy sa reálne a racionálne očakávajú na strane súčasných i nových členov EÚ, a nie na úkor jedného z partnerov. Napriek tomu treba vnímať aj časové rozdelenie pôsobenia vnútorného trhu EÚ na slovenskú ekonomiku (v opačnom prípade SR svojím hospodárstvom, počtom obyvateľov a rozlohou v porovnaní s inými kandidátskymi krajinami nevytvára EÚ náklady rozšírenia v podstatnom rozsahu). Ide predovšetkým o krátkodobé účinky členstva SR v EÚ, ktoré by v prípade nekontrolovateľného nárastu miery nezamestnanosti, či inflácie, a poklesu reálnych miezd vyvolali mikroekonomické, sociálne a sociologické negatívne odozvy na vstup do EÚ. Zdanlivo jednoduché a univerzálne, no účinné opatrenie, ktorým možno naznačené javy minimalizovať, je aktivizovať všetky vnútorné zdroje (po finančnej stránke i z pohľadu know-how) s cieľom dosahovať čoraz vyššie prírastky HDP (v prípade SR je žiaduce zmeniť chápanie potenciálu hospodárstva z HDP na HNP) a znižovať deficit obchodnej bilancie. Jedným z nástrojov na realizáciu tohto primárneho cieľa je maximálne využiť možnosť predvstupovej pomoci zo strany EÚ, pričom pri príprave kvalitných projektov môže nenahraditeľne pomôcť štátna správa dostupnou informačnou kampaňou.
Osobitný pohľad na výhody a nevýhody členstva Slovenskej republiky v Európskej únii je pohľadom len relatívnym. Výhody a nevýhody je potrebné skúmať vždy z určitého hľadiska, z hľadiska určitého subjektu. Výhody (nevýhody) pre jedného sa môžu celkom inak pozdávať z hľadiska druhého. Inak povedané, každá výhoda má súčasne aj niektoré nevýhody, každá nevýhoda má zasa zároveň určité pozitívne prínosy. Protirečivosť výhod a nevýhod treba skúmať na obidvoch stranách tých, čo vstupujú do EÚ, aj tých, ktorí nových členov prijímajú. Rozšírenie EÚ nie je výhodou len pre potenciálnych členov, ale aj pre terajšiu Európsku úniu. To isté platí aj o možných nevýhodách. V konečnom dôsledku však EÚ pozostávajúce z 25 predpokladaných členských krajín prispieva k ekonomickej, politickej a sociálnej stabilite európskeho kontinentu, k bezpečnej a mierovej spolupráci v Európe.
Stručná analýza potvrdzuje, že predpokladaný vstup SR by mal znamenať pozitívny ekonomický prínos najmä v týchto oblastiach:

-	zvýšenie potenciálu EÚ z ekonomickej a mocensko-strategickej stránky 
-	rozšírenie rozsahu trhu EÚ 
-	rast exportnej expanzie 
-	rast objemu vzájomného obchodu 
-	lacnejšie tovary EÚ na našom trhu 
-	lepšie možnosti realizácie našich výrobkov na trhoch EÚ 
-	prenikanie na tretie trhy v spolupráci s výrobcami EÚ 
-	úspory pri zavedení jednotných prepravných dokumentov 
-	zvýšenie konkurencie vo všetkých sektoroch 
-	modernizácia našej ekonomiky 
-	redukcia nákladov na colné a pasové kontroly 
-	rozvoj strategického partnerstva 
-	voľný pohyb pracovných síl a ďalších osôb 
-	získanie občianstva EÚ 
-	nové podnikateľské príležitosti v priestore EÚ 
-	nové možnosti pre investorov 
-	intenzívnejší vstup zahraničného kapitálu do SR 
-	racionálnejšie rozmiestnenie výrobných zdrojov 
-	nepriame účinky zahraničného kapitálu 
-	nenávratné prostriedky zo štrukturálnych fondov EÚ 
-	vyrovnávanie slovenských regiónov s regiónmi EÚ 
-	podpora poľnohospodárstva 
-	orientácia na členstvo v Európskej menovej únii 
-	prínosy zapojenia do Európskej menovej únie 
-	pozitívne prínosy pre spotrebiteľov, ai. 

      4.1  Neekonomické výhody a prínosy členstva v Európskej únii pre SR 
-	bezpečná a stabilná Európa 
-	rozšírenie sféry pôsobnosti európskeho práva 
-	účinnejšie riešenie ekologických problémov v európskom meradle 
-	vyhliadky ziskových investícii do vedecko-výskumnej oblasti 
-	obohatenie EÚ o nové kultúrne hodnoty 
-	posilnenie príslušnosti SR k najvyspelejším krajinám Európy 
-	účinnejšia reakcia na nové výzvy a globálne problémy 
-	posilnenie právneho charakteru nášho štátu 
-	posilnenie kontaktov v oblasti justičnej a policajnej spolupráce 
-	prispôsobenie sa kvalifikácii a vedecko-technickým poznatkom EÚ 
-	účasť na realizácii spoločných a koordinovaných politik EÚ 
-	užšie zapojenie do environmentálnej politiky EÚ 
-	rozvoj vedy, výskumu a vývoja 

      4.2   Problémy, riziká a nevýhody členstva v Európskej únii pre SR 
-	vstup do EÚ ako zrada slovenských národných záujmov 
-	nebezpečenstvo vybudovania európskeho superštátu 
-	kritika hlavných inštitúcii EÚ 
-	presun niektorých kompetencií na inštitúcie EÚ 
-	problémy s prevzatím európskych noriem 
-	nákladné prechodné obdobia a výnimky pre kandidátske krajiny 
-	zníženie HDP na jedného obyvateľa v EÚ 
-	zvýšený tlak na spoločný rozpočet EÚ 
-	hrozba nižšej finančnej pomoci chudobnejším krajinám EÚ 
-	obavy z konkurencie lacnej kvalifikovanej pracovnej sily z krajín strednej a východnej Európy 
-	potreba reformovať spoločnú poľnohospodársku politiku EÚ 
-	nepriaznivý ohlas verejnosti na rozšírenie EÚ 
-	nebezpečenstvo jednostrannej orientácie obchodu 
-	možnosť nepriaznivej politickej zmeny v kandidátskych krajinách 
-	možnosti rozvinutia konfliktov medzi národnými záujmami 
-	hrozba komplikovanejšieho rozhodovania v EÚ 
-	problémy s uplatňovaním európskej legislatívy 
-	očakávania môžu vystriedať sklamanie 
-	riziká spojené s uplatňovaním práva veta
-	zvýšené náklady spojené s rastúcim počtom oficiálnych jazykov EÚ 
-	možnosť rozšírenia europesimistických nálad 
-	koniec éry uprednostňovania domácich výrobcov 
-	hrozba slabším podnikateľským subjektom SR 
-	odlev našej kvalifikovanej pracovnej sily 
-	problémy nášho zapojenia do EÚ 
-	vysoké náklady na reštrukturalizáciu slovenskej ekonomiky 
-	príspevky do štrukturálnych fondov EÚ – záťaž pre slovenskú ekonomiku 
-	strata colných výnosov 
-	krátkodobé hľadiská proti dlhodobým hľadiskám 
-	vzrast nezamestnanosti 
-	vyššia cenová úroveň tovarov a služieb po vstupe do EÚ 

      4.3   Dôsledky neintegrácie do Európskej únie pre SR 
-	strata očakávaných výhod spojených so vstupom do EÚ 
-	izolácia od svetového globalizačného trendu 
-	straty v obchodnej oblasti 
-	nezáujem EÚ o investovanie a podnikanie u nás 
-	oslabenie konkurenčného tlaku na našich výrobcov 
-	nedostupnosť prostriedkov zo štrukturálnych fondov EÚ 
-	nepriaznivé vplyvy neúčasti SR v EÚ na našich občanov 
-	prehlbovanie civilizačnej medzery medzi SR a EÚ 

5. Identifikácia problémov súvisiacich so samotnou prípravou na vstup do EÚ

Proces konvergencie slovenskej ekonomiky k EÚ sa v svojej konečnej fáze premieta do samotnej prípravy na vstup do spoločenstva. Úvodom treba zdôrazniť, že „cena“ tohto kroku je mnohorozmerným algoritmom, ktorej  výška sa priamo odvíja od miery splnenia požadovaných vstupných kritérií, ale súbežne aj koncipovania vnútorných rozvojových predpokladov k danému termínu v konečnom dôsledku rozhodnú o tom, aký rýchly a aký úspešný celý aproximačný a  adaptačný proces bude (a či vôbec bude). 
Pokiaľ rešpektujeme zásadný  predpoklad, že SR bude medzi krajinami, ktoré majú byť s ostatnými krajinami CEFTA prijaté do EÚ v prvej vlne, potom je na mieste potreba identifikovať, čo bude samotný proces vstupu obnášať. Analýzy predchádzajúcich predvstupových procesov (1986, 1995) poukazujú na veľmi diferencovanú cenu tohto vstupu. Ak prvá skupina krajín (Španielsko, Portugalsko, Grécko) vstupovala  do EÚ, po spontánnom súhlase vtedajších členov, ktorí očakávali viditeľný prínos v možnosti expanzie na ich neobsadené ale perspektívne trhy, dosahujúc podstatne nižšie plnenie predvstupových ekonomických parametrov, tak naopak druhá skupina dosahovala „en bloc“ podstatne vyššie ekonomické výkony, ako priemer EÚ. Preto sa  v r. 1995  neopakoval  vstup „a la carte“ . 
V úplne inej polohe bude tento proces v prípade akceptácie nových členov v predpokladom roku vstupu – 2004. Je to najmä preto, že EÚ sa smerom dovnútra nachádza v úplne inej ekonomickej pozícii charakterizovanej množstvom nevyriešených štrukturálnych problémov, jednak preto, že historicky prvýkrát prejavujú záujem o členstvo krajiny, ktoré ešte pred jednou dekádou preferovali úplne iné ekonomické hodnoty a  systémy opierajúce sa 4 desaťročia o socialistické plánovité hospodárstvo. Analýzy jednoznačne dokazujú, že proces prípravy na vstup bude obdobím vysokého rastu nákladov, a to tak na úrovni makro ako aj úrovni mikro sféry (ide aj o náklady, ktoré priamo nesúvisia s procesom adaptácie). V mnohých prípadoch tieto náklady, napriek tomu, že budú narastať otvorením vstupovej fázy, budú vo viacerých prípadoch rozložené na viacero rokov:
-	v oblasti makro pôjde najmä o postupnú  komplexnú implementáciu komunitárneho právneho poriadku a vytvorenia systémového i inštitucionálneho environmentu. To bude spojené s rozsiahlou implementáciou a využívaním noriem a štandardov EÚ a to nielen v produkcii, službách, ale aj v oblasti životného prostredia (najmä odpadové hospodárstvo), sociálnej politike, ako aj pri tvorbe ich inštitucionálneho zázemia. 
-	napriek tomu, že meritum skúmanej problematiky sa v súlade s predloženým projektom nezaoberá oblasťou poľnohospodárstva a poľnohospodárskej politiky, fakt, že vstup bude znamenať odstránenie všetkých netarifných obchodných prekážok a plné rešpektovanie vnútorných trhových cien poľnohospodárskych výrobkov, sa premietne do celkového rastu spotrebiteľských cien, ktoré vyvolajú značný tlak na zrýchlenie rastu mzdových hladín. Pri dosahovanom nízkom stupni rastu produktivity práce, o ktorom sa predpokladá, že svoje tempo nezmení minimálne do roku 2006-2007, sa bude evokovať tlak na rast inflácie. Avšak aj v prípade, že vzrastie dynamika rastu produktivity práce pri nezmenených vnútorných reprodukčných podmienkach, bude infláciu vyvolávať paradoxne rast produktivity práce kompenzovaný rastom nezamestnanosti. Podľa dostupných údajov dosahovala celková cenová hladina HDP SR v roku 2000 asi 30%-nú úroveň EÚ. 

6.  Úloha konkurencieschopnosti  pri presadzovaní sa SR v rámci EÚ

Analýza motivácií pre ktoré členské krajiny EÚ podporujú vstup ďalších krajín do tohto spoločenstva dokumentuje predovšetkým snahu o prehĺbenie vlastnej konkurencieschopnosti. Aj z tohoto dôvodu sa veľmi precízne uvažuje o tom, či rozšírenie zoskupenia bude takéto efekty skutočne aj generovať. Krajiny EÚ chápu rast konkurencieschopnosti ako rast schopnosti spoločenstva, ale aj odvetví a firiem generovať relatívne vyššiu úroveň príjmov z výrobných faktorov a relatívne vysokú úroveň ich využitia na udržateľnej úrovni za súčasného vystavenia sa tlaku medzinárodnej konkurencie. V mikro ekonomickom ponímaní je definovaná ako schopnosť firmy alebo podniku udržať svoj podiel na trhu, resp. tento podiel u jednotlivých komodít ďalej zvyšovať.  Takýto trend možno zabezpečiť predovšetkým aktiváciou jednotlivých aspektov efektívnosti v produkcii podnikov. Ide najmä o:
a)	schopnosť využívať pri výrobe také technológie, ktoré pri udržaní daných parametrov kvality výrobkov umožnia znižovať náklady a tým aj konkurencieschopnú cenu
b)	schopnosť ponúknuť pri danej cene výrobku vyššiu kvalitu, ako ponúka konkurencia
c)	schopnosť získavať na trhu nezastupiteľné miesto, najmä z dôvodu goodwillu tovaru, diferenciácie výrobkov a úspešnej expanzie na náročné trhy

Medzinárodná konkurencieschopnosť sa chápe ako schopnosť krajiny preniknúť so svojim obchodovateľným obchodom a službami na zahraničné a svetové trhy a z takejto výmeny získať komparatívne výhody.   

7.  Dopady vstupu do EU na podnikateľský sektor SR

Vstup Slovenska do európskej ekonomickej komunity predikuje vedecký front ako druhý najzávažnejší šok, po spoločensko - politických zmenách v roku 1989. Analýzy však dokazujú, že riziká dopadov tohto šoku možno do značnej miery utlmiť, po prípade našu ekonomiku na ne pripraviť. Závažným zistením taktiež je skutočnosť, že konzekvencie súvisiace s týmto vstupom sú hlboko diferencované a tým pádom aj rozdielne pôsobiace a na druhej strane veľmi ťažko komplexne identifikovateľné. Je to spôsobené najmä tým, že celkový proces aproximácie a konvergencie SR k EÚ a samotné naše pôsobenie v tejto komunite prináša úplne rozlišné dopady. 
Slovenské hospodárstvo bude mať v prípade vstupu do EÚ najzávažnejšie problémy súvisiace predovšetkým s tým, že celé predchádzajúce obdobie centrálne plánovanej ekonomiky prakticky z neho vygumovalo princípy hospodárskej súťaže a pôsobenia trhu.  Neexistencia súkromného vlastníctva a medzinárodná izolácia, v ktorej aj export a import boli vlastne len izolovaným vstupom a výstupom do(z) ekonomiky bez možností kultivovania vnútorných ekonomických podmienok, boli ďalšími dominujúcimi črtami, dopady pôsobenia ktorých budeme odstraňovať ešte desiatky rokov. Všetky uvedené negatíva sa dlhodobo premietali do chovania podnikovej sféry, riadenia podnikov, prístupov k odbytu, inováciám a investíciám, ale aj jej väzieb smerom k iným firmám, inštitúciám a decíznej nadstavbe.
Váha horeuvedených historických súvislostí  na hodnotení vstupnej pozície SR je nesporná. Doterajšie posuny však dokazujú, že sú nielen riešiteľné, ale v konečnom dôsledku by konzekvencie  prevážnej časti  z nich mohli byť veľmi rýchlo utlmené, a to ešte v predvstupovej fáze.
Najzásadnejšou výzvou samotného vstupu do spoločnosti rozvinutých trhových ekonomík bude otázka úrovne našej konkurencieschopnosti. Jej nedostatočná východzia úroveň môže pre nepripravených producentov znamenať zánik. Pokiaľ analyzujeme vývoj konkurenčnej schopnosti slovenskej ekonomiky s ohľadom na jej budúce pôsobenie v EÚ, bude nielen základnou prioritou, ale veľmi významnou bude predovšetkým schopnosť dosahovať trvalo rýchlejší ekonomický rast, a to aj v zmenených trhových podmienkach. Hoci toto dosahovanie je komplexnou ekonomickou kategóriou, môže  byť v konečnom dôsledku vyústením len zásadných hlbokých konzistentných štrukturálnych zmien. Výsledky našich analýz dokazujú, že v tejto oblasti, pokiaľ neberieme do úvahy PZI  zatiaľ takéto procesy neprebehli. Slovenská ekonomika sa doteraz vyznačuje predimenzovaným štrukturálne nevýkonným priemyslom s neperspektívnou výrobnou štruktúrou, ktorá bola pôvodne budovaná pre východné trhy, bez ohľadu na efektívnostné a iné ekonomické parametre. Dostatočné motivácie k vnútornej reštrukturalizácii slovenského priemyslu nevytvoril ani doterajší privatizačný proces. Nemožno však očakávať, že obdobné ambície majú a budú na Slovensku aj mať zahraniční investori, ktorí doteraz prirodzene využívajú existujúce komparatívne výhody SR. Tie sa opierajú predovšetkým o lacnú manuálne zručnú pracovnú silu, po prípade o prebratú zastaralú výrobnú základňu a z týchto dôvodov vlastne „ukotvujú“ prolongovanie „komínového“ charakteru    našej ekonomiky.
Najväčším paradoxom teda  bude potreba riešiť rast exportnej výkonnosti slovenskej ekonomiky ako základného predpokladu nášho emancipovaného pôsobenia v únii, čo  však môže byť len odrazom realizácie zásadných štrukturálnych zmien ad hoc (prinášajúci o.i. obrovské kapitálové náklady, rast nezamestnanosti, inflácie a zadĺženia). Tie by sa mali premietnuť do dynamického rastu predovšetkým produktivity práce, ktorej doterajšie zaostávanie je obrovské. Následné uvoľňovanie veľkého množstva technologicky nespôsobilej pracovnej sily však bude vyvolávať závažné vnútorné sociálno - ekonomické konflikty. Tieto zmeny smerujúce k produkcii vysoko sofistikovaných výrobkov však budú prinášať obrovské penzum úloh súvisiacich s celkovými systémovými a inštitucionálnymi zmenami. 

        7.1 Podnikateľské riziká vstupu na trh EÚ

 Analýza dokázala, že najväčšie riziká, ktoré budú determinovať ekonomický rast SR po vstupe do EU sú najmä tieto:
a)	strata konkurenčnej výkonnosti spôsobená rýchlym vyčerpaním faktorov, o ktoré sa doteraz opierala (nižšie ceny, ceny energonosičov a domácich surovín, cena pracovnej sily, rozpad vedecko – výskumnej základne)
b)	neschopnosť preklenúť nepriaznivú štruktúru priemyslu z dôvodu vyčerpania vlastných rozvojových zdrojov a investičnej podvýživenosti a neistej participácie PZI
c)	rýchla strata možností reagovať na prudké posuny v oblasti vedecko technického napredovania, rýchlo sa premietajúceho do produkčného procesu (pravdepodobne s výnimkou PZI)
d)	prienik rozsiahlej zahraničnej konkurencie, ktorá svojimi štandardnými podmienkami v oblasti kvality, rýchlosti inovácií a pružným servisom bude vytláčať domácu produkciu
e)	rast problémov súvisiacich s povinnosťou rešpektovať spoločné zahranično obchodné záujmy EÚ na trhoch tretích krajín
f)	prudký rast investícií do financovania prípravy inštitucionálnej ale aj podnikateľskej sféry do procesov prispôsobovania sa a absorpcie nového legislatívno - právneho a správneho environmentu
g)	postupné znižovanie rôznych foriem podpory domácim podnikateľským subjektom  a štandardizácia jej regulácie na podmienky platné v EÚ (garancie, subvencie, financovanie, podpora cez štátne inštitúcie, atď)
h)	rast požiadaviek na schopnosti a úroveň riadiacej sféry a manažmentu súvisiaci s potrebou veľmi rýchlej adaptácie na štandartné podmienky EÚ
i)	rast nákladov na adaptačné procesy súvisiace s implementáciou do európskeho systému ochrany spotrebiteľa a s tým súvisiace zmeny  v legislatívnej, verejno – správnej  a inštitucionálnej oblasti
j)	dynamický rast nákladov súvisiacich s adaptáciou na náročnejšie ekologické normy a realizáciu programov odstraňovania škôd v oblasti životného prostredia
k)	náklady na tvorbu, zavádzanie a realizáciu nových pracovno – právnych predpisov
l)	nové požiadavky súvisiace s presadzovaním nových podnikateľských stratégií týkajúcich sa nielen mikro sféry, ale aj zložiek makro ekonomického riadenia štátu
m)	nové náklady súvisiace s účinkovaním SR v rámci riadiacich a správnych orgánov EÚ a tvorbou nového vnútorného inštitucionálneho zázemia schopného implantácie do organizačnej štruktúry EÚ a priebežného  plnenia ich požiadaviek.

7.2 Pozitíva vstupu do EÚ pre podnikateľský sektor

Hore uvedený prehľad negatívnych očakávaní súvisiacich so vstupom SR do EÚ je iste rozsiahly a pravdepodobne postihuje len tie problémové oblasti, ktoré sú identifikovateľné na úrovni súčasných znalostí a teoretickej predikcie očakávaného pozitívneho ekonomického vývoja. Naše analýzy však potvrdzujú, že na druhej strane  by malo naplniť naše pôsobenie v únii celý rad pozitívnych očakávaní. Zatiaľ sme identifikovali tieto:
a)	veľmi rýchly vstup na veľký, veľmi solventný a pritom štandartný vnútorný trh EÚ, ktorý je zbavený všetkých prekážok pre pohyb tovaru, služieb a kapitálu.
b)	postupná stabilizácia podnikateľského environmentu súvisiaca s rýchlym docizelovaním legislatívno- právneho a správneho zázemia a ochrany podnikateľa, jeho tovaru a práv paritne na území všetkých členských krajín
c)	akcelerácia mobility pracovných síl, služieb a kapitálu, čo sa premietne do možnosti pružnejšie a efektívnejšie zabezpečovať produkciu tovarov a služieb pri využití externých rozvojových vstupov. Pre podnikateľov to bude znamenať lepšie zabezpečenie ich realizačných zámerov variantnými spôsobmi.
d)	vstup do EÚ bude zároveň znamenať vstup do štandartného správneho prostredia v ktorom sú zaužívané všeobecne platné normy, zákony a zvyklosti, čo sa premietne do zvýšenia prehľadnosti a účinnosti jeho využívania pre vlastné rozvojové zámery. Bude to však znamenať nielen využívanie týchto podmienok, ale aj ich absolútnu implantáciu do vlastného správneho prostredia.
e)	rast transparentnosti trhu a podstatne širšie možnosti získavania relevantných objektívnych informácií a poznatkov z vývoja trhového prostredia
f)	rozširovanie možností súvisiacich s prienikom investorov z EÚ do SR, na základe rastu dôveryhodnosti podnikateľského prostredia, rešpektovania legislatívno - právnych noriem zoskupenia (doplnením zákonodarstva, vymáhateľnosti práva, lepšími informačnými možnosťami, atď.)
g)	využívanie výhod spoločnej menovej jednotky – EURO a s tým súvisiacich výhod (úrokové miery, dostatok kapitálu, rýchlosť pohybu kapitálu, garancie, a iné)
h)	implantácia do fungujúceho systému hospodárskej súťaže
i)	členstvo bude znamenať zároveň možnosť využívať ochranný „dáždnik“ EÚ v prípade ochrany svojich rozvojových zámerov mimo EÚ a voči krajinám stojacich mimo tohto spoločenstva
j)	štandartný prístup k štrukturálnym fondom EÚ, rôznym podporným fondom, informačným zdrojom spoločenstva, atď.
k)	lepší prístup k vedecko – technickým poznatkom, know – how, jednoduchšie zapájanie sa do rôznych výskumných  a rozvojových programov, účasť na spoločných programoch EÚ
l)	celková adaptácia na technicko-ekonomické podmienky platné štandartne na trhoch EÚ bude pozitívne ovplyvňovať technicko-úžitkové parametre našej produkcie a vývozu, čo v konečnom dôsledku by sa malo premietnuť do rastu konkurenčnej odolnosti slovenských výrobkov na tretích trhoch
8.	Dopady vstupu do EÚ na zahranično - obchodnú politiku SR

Analýza potencionálnych dopadov vstupu našej ekonomiky do európskych integračných štruktúr potvrdzuje zásadná vplyv dvoch zásadných činiteľov. Prvým z nich je nevyhnutnosť plného rešpektovania spoločnej obchodnej politiky EÚ. Jej základné ciele sú (článok 131 Zmluvy ES):
a)	prispievať k harmonickému rozvoju svetového obchodu postupným odstraňovaním prekážok a k zníženiu colných prekážok
b)	ochraňovať záujmy EÚ vo vzťahoch s obchodnými partnermi stojacimi mimo spoločenstva
Druhým faktorom  je samotná štruktúra exportno - importných fondov SR a EU, ktorá v sebe generuje jednak historické východiská (dané  využívaním vlastných komparatívnych výhod) jednak potenciálne možnosti, ktoré pre realizáciu vyrobenej a vyvezenej produkcie poskytujú medzinárodné trhy. Tak SR ako aj EÚ využívajú k presadzovaniu svojej zahranično – obchodnej politiky súbor nástrojov, ktorý je v zásade obdobný. V prípade EÚ však sa však opiera predovšetkým o reguláciu prostredníctvom spoločnej colnej  tarify, všeobecného systému preferencií a dovozno vývozné smernice. 

Doterajší vývoj zahranično – obchodnej politiky  v rámci celkovej transformácie ekonomiky SR potvrdzuje, že v prípade jej vzťahu k EÚ je dlhodobo liberalizovaný. Vyjadrením tejto liberalizácie je predovšetkým platnosť Asociačnej dohody a iných medzinárodných mnohostranných a dvojstranných zmlúv s týmto spoločenstvom, poprípade jej členskými krajinami. Z uvedených dôvodov je teda vysoký aj stupeň vzájomnej obchodnej integrácie. Boli odstránené  všetky tarifné prekážky týkajúce sa slovenského vývozu priemyselných výrobkov a aj v ostatných trhových segmentoch (s výnimkou poľnohospodárskych produktov). Prakticky prišlo k vytvoreniu pásma voľného obchodu. Uzatváranie jednotlivých aproximačných kapitol a nadväzné prispôsobovanie technických noriem a štandardov znamenalo ich  zosúladenie, a teda v konečnom dôsledku aj vstup tovarov slovenskej proveniencie na európske trhy. 
Na mikro- ekonomickej úrovni sa slovenskí exportéri veľmi pružne vysporiadavajú s prekážkami súvisiacimi s povinnou certifikáciou našich tovarov a do konca roku 2003 by ani v tejto oblasti nemali existovať žiadne obchodné bariéry.
Z hore uvedených dôvodov by predpokladaný vstup SR do EÚ nemal zásadným spôsobom negatívne ovplyvniť slovenskú zahranično–obchodnú politiku. Ak k uvedenému termínu sa členskými krajinami stanú aj ostatní predpokladaní uchádzači, bude to znamenať, že miera našej exportnej ingerencie voči trhom EÚ vzrastie na 4/5. Charakter tejto zahranično obchodnej výmeny sa vlastne vnútorne nezmení, nakoľko ide o dlhodobé obchodné vzťahy. Potencionálne riziko vzniká len v súvislosti s tým, že nový trhový enviroment otvorí všetky doterajšie bariéry a to sa môže premietnuť do značného tlaku z pôvodných krajín EÚ. 
Zásadným problémom ostáva nevyhnutnosť aplikácie a rešpektovania spoločnej zahranično obchodnej politiky EÚ voči tretím krajinám. SR bude musieť rešpektovať princípy tejto jednotnej integračnej politiky, čo v konečnom prípade môže znamenať značné skomplikovanie vzájomných obchodných vzťahov s krajinami stojacimi mimo spoločenstva. V súčasnosti sa to týka najmä krajín bývalého ZSSR, kde najmä na strane nášho dovozu doteraz existuje vysoká miera interdependencie v oblasti dodávok surovín a najmä energonosičov. Naviac v tejto oblasti vytvára SR dlhodobo veľmi vysoký schodok v bilaterálnej obchodnej bilancii, čo sa môže premietnuť z dôvodu neexistencie alternatívnych zdrojov dodávok do značných ekonomických komplikácií. Na strane druhej pokiaľ naša ekonomika „prežije“ tento možný prvý šok, je vcelku reálne, že zrýchľujúce sa vnútorné štrukturálne zmeny a plné rešpektovanie európskych štandardov pri dočasne nižších realizačných cenách a poznaní podmienok nám môže pomôcť rýchlo obnoviť naše bývalé trhové postavenie a v konečnom dôsledku aj postupne stále viac a viac kompenzovať naše dovozy vývozom hotovej produkcie.
Implantácia spoločnej obchodnej politiky SR s EÚ v sebe zahrňuje používanie spoločného colného  sadzobníku, uzatváranie dohôd s tretími krajinami, zjednocovanie zahranično - obchodnej politiky a systém spoločných antidumpingových opatrení zavádzaných v prípade porušovania spoločnej obchodnej politiky z vonku.
a)	spoločný colný sadzobník vylučuje, aby členská krajina EÚ individuálne upravovala svoj obchodný a preferenčný režim. SR bude musieť rešpektovať obsah celého radu dohôd EU ratifikovaných s krajinami Afriky, Karibskej a stredomorskej oblasti, využívajúcimi GSP – všeobecný systém preferencie. Čiastočne klesne aj príjem štátu z ciel, ktoré sa odvádza priamo do spoločného rozpočtu EÚ.
b)	vstupom SR do EÚ budeme povinní zosúladiť celé doterajšie zmluvné zázemie zahranično - obchodnej politiky s týmto spoločenstvom. Tento fakt bude determinovať aj našu celkovú orientáciu voči krajinám stojacim mimo spoločenstva. V zásade pokiaľ vstúpia všetky krajiny CEFTA do EÚ nemali by v tejto oblasti vzniknúť závažnejšie problémy. Výnimkou teda zostáva len potreba systémového riešenia budúcich zahranično – obchodných vzťahov voči bývalému ZSSR.
Analýza v tejto oblasti dokazuje, že oblasť vzájomného obchodu SR s EÚ by nemala po našom vstupe do tohto spoločenstva vytvárať rozsiahlejšie problémy. V konečnom dôsledku by to nemalo ani ovplyvniť celkovú teritoriálnu a tovarovú štruktúru našich zahranično – obchodných vzťahov, s výnimkou obchodu s poľnohospodárskou produkciou, kde bol prijatý princíp ich asymetrického riešenia. Predpokladá sa, že táto oblasť bude doriešená až v horizonte cca 3-5 rokov po našom vstupe.
Z hľadiska dlhodobého horizontu – 8-15 rokov sa však v tejto oblasti nutne premietne realizácia zásadných vnútorných reštrukturalizačných zmien, ktoré musia v sebe reflektovať nové konjunkturálne vývojové situácie vznikajúce na svetových tovarových trhoch. Úspešnosť SR v tejto oblasti musí však byť chápaná ako vyústenie úspešného pôsobenia tovarov domácej proveniencie na vlastnom trhu (s cieľom nebyť z neho vytlačení dovozom) a následne celkom prirodzene by sa vysoká konkurenčná odolnosť tejto produkcie  mala prejaviť úspešným odbytom v zahraničí. Doteraz tieto relácie pôsobia opačne a majú značný retardačný vplyv na našu ekonomiku. Zostabilizovanie takéhoto cieľového smerovania si bude vyžadovať nielen prípravu novej koncepcie pôsobenia inštitúcií štátu pri presadzovaní vlastnej zahranično – obchodnej politiky, ale aj úspešnú implantáciu novej rozvojovej filozofie do spoločnej obchodnej politiky EÚ.
Ekonomická situácia hlavných obchodných partnerov je dôležitým determinantom rastu exportu, avšak malá dôležitosť slovenského exportu na tieto trhy znižuje stupeň interdependencie zo strany partnerov a zvyšuje ho na strane slovenskej ekonomiky.  Stratégia medzinárodných ekonomických vzťahov  by sa mala perspektívne opierať o tieto smernice a aktivity:
1.	Najdôležitejšími obchodnými partnermi Slovenska sú a budú krajiny EÚ. Túto pozíciu je potrebné udržať a rozširovať, avšak diverzifikovanejšie, to znamená, vyvíjať aktivity v členských krajinách a regiónoch, kde je náš podiel exportu ešte veľmi nízky.
2.	Ako bude dynamicky rásť objem exportu s krajinami EÚ, tak by zároveň mohol klesať jej podiel na celkovom exporte 
3.	Rovnocennou skupinou štátov sú krajiny CEFTA, kde by sme mali svoj podiel výrazne upevniť a zvýšiť ešte pred samotným vstupom týchto krajín do EÚ a vytvoriť si tak pevnejší základ vzájomnej rovnocennej interdependencie
4.	Úspešná, exportne orientovaná ekonomika si hľadá partnerov na celom svete. Doteraz nie je venovaná žiadna systémová pozornosť mimoeurópskym teritóriám. Podiel exportu do iných vyspelých krajín sveta je nízky.
5.	Tradiční partneri na východ od Slovenska sú veľkou perspektívou pre slovenský priemysel. Podpora do týchto krajín by mala byť riešená samostatným súborom špeciálnych prvkov, uvoľňujúcich  priestor i pre rizikovejšie riadenie týchto procesov.
6.	Podobne to platí i pre rozvojové krajiny, kde účasť Slovenska je veľmi nízka. Pritom možnosti sú skutočne veľké, ale samotné podniky bez podpory štátu nie sú ochotné a schopné znášať zvýšené riziko týchto krokov, pritom je známy fakt, že mnohé naše produkty sa prostredníctvom distribučných kanálov vyspelých krajín dostávajú na tieto trhy ale skutočný zisk z týchto operácií nezostáva na Slovensku. 

9.	Dopady vstupu EÚ na priame zahraničné investície 

Analýza predpokladaných dopadov vstupu SR do EÚ na  vývoj inputu PZI do ekonomiky SR potvrdzuje, že v tejto oblasti pravdepodobne príde k mnohým zmenám. Pokiaľ je v súčasnosti  hlavnou motiváciou vstupu investorov do SR, záujem využiť existujúce komparatívne výhody (aj cestou privatizácie) získať domáci trh alebo zaplniť existujúce podnikateľské medzery, alebo v prípade investorov stojacich mimo európskej komunity spolu s našim vstupom sa kontinuálne presadiť v jej vnútri aj tieto motivácie sa pravdepodobne veľmi rýchlo zmenia. Z toho vyplývajú  prirodzene aj zmeny v rozsahu a váhe efektov, ktoré PZI prinášajú. Veľmi dynamicky ba mali ovplyvňovať najmä rast efektívnosti a produktivity práce a zároveň pôsobiť pozitívne aj na celkovú adaptáciu domácich hospodárskych odvetví. 
Veľmi závažnou otázkou zostáva fakt, do akej miery  vstup SR do EÚ ovplyvní vývoj na trhu pracovných síl, čo v konečnom dôsledku bude mať závažný dopad na cenu pracovnej sily, a teda aj na váhu tohto faktoru na našu  konkurenčnú výkonnosť.
Doterajší vývoj v aproximačnom procese i reakcie členských krajín potvrdzujú, že je vysoká pravdepodobnosť toho, že tento trh bude uvoľňovaný asymetricky. Z toho vyplýva, že mobilita pracovných síl sa bude zvyšovať postupne a miera nezamestnanosti bude v prechodnom období klesať len postupne. To by malo utlmiť výraznejší rast miezd. Otázne zostáva tiež to, či všeobecné snahy udržať si prírastky produktivity práce nebudú riešené len cestou znižovania počtu pracovníkov. 
	Z uvedeného vyplýva, že analýza váhy rpozitívnych a negatívnych účinkov vstupu do EÚ v oblasti PZI  je podmienená viacerými faktormi, ktorých účinok je pomerne ťažko kvantifikovať:

           9.1 Pozitívne účinky 

	Priame zahraničné investície popri subvenciách z EÚ patria k dvom hlavným tokom, ktoré spolu s obchodnými budú prúdiť z EÚ do SR po jej prijatí za člena. Priame zahraničné investície budú hlavným zdrojom tvorby fixného kapitálu v slovenskej ekonomike, nakoľko nemožno ani zo strednodobého hľadiska očakávať, že sa vytvorí dostatok vnútorných zdrojov na investovanie.
Členstvo SR v EÚ umožní, aby Slovensko participovalo na vnútorných tokoch PZI v rámci EÚ, ktoré sú najsilnejšie aj z celosvetového hľadiska. Rovnaké pravidlá vnútorného trhu budú zárukou istoty pre zahraničných investorov, čím sa zníži riziko investovania. Členstvo SR v EÚ bude zárukou politickej aj ekonomickej stability, čo takisto prispeje k prílevu PZI z EÚ do krajiny.
	Členstvo SR v EÚ umožní, aby sa vytvoril priestor pre prilákanie PZI aj z ostatných regiónov – najmä z USA a Japonska, ktorí cez náš trh budú môcť vstupovať, resp. obsluhovať trhy EÚ. To si však vyžaduje silnú marketingovú podporu najmä  v oblasti promotion krajiny. Slovensko by túto stránku mohlo využiť aj z krátkodobého hľadiska, a to v najbližších dvoch rokoch pred vstupom do EÚ. 
Vzhľadom na to, že ostatné európske krajiny – nečlenovia EÚ – majú vysoký podiel PZI v krajinách EÚ, nemožno očakávať, že sa toky PZI z týchto krajín výrazne presmerujú v prospech Slovenska.
	Vstup Slovenska do EÚ bude spojený s úsilím plniť tzv. maastrichtské kritériá (cenová stabilita, stabilita úrokových mier, menová stabilita, fiškálna rovnováha a vládny deficit a vonkajšie zadĺženie) nevyhnutné pre vstup krajiny do hospodárskej a menovej únie. Tento fakt vytvorí podmienky pre finančnú stabilitu v ekonomike, ktorá bude ďalšou zárukou pre zahraničných investorov, čo povedie k prilákaniu ďalších PZI. Finančná stabilita patrí k jedným z faktorov, ktoré zohľadňujú zahraniční investori pri rozhodovaní o umiestnení PZI. 
	Členstvo krajiny v EÚ zaručí preberanie európskeho práva do národnej legislatívy. Tým sa posilní dôveryschopnosť krajiny a zaručí rovnaký rámec podnikateľského prostredia pre ďalšie investície. Podmienkou je však dôsledná implementácia acquis communautaire v praxi vrátane vymožiteľnosti práva. Vstup do EÚ prinesie aj silnejší tlak na boj proti korupcii, kde má Slovensko z hľadiska dôveryhodnosti slabšie postavenie (nachádza sa na podobnej úrovni ako Bulharsko a Rumunsko, kým Estónsko, Slovinsko a Maďarsko sa hodnotia ako najúspešenejšie v boji proti korupcii).
	Ďalším pozitívnym prínosom členstva SR v EÚ bude nárast investícií, ktoré budú mať pozitívny vplyv na životné prostredie. Každá investícia musí  totiž byť v súlade s environmentálnym acquis communautaire, ktoré pozostáva z viac ako 300 nariadení a smerníc, ktoré je potrebné prevziať do národnej legislatívy, vrátane ich implementácie a uplatňovania v praxi.

           9.2 Negatívne účinky 

	Naším vstupom do EÚ sa budú musieť odstrániť daňové zvýhodnenia, ktoré sa poskytujú zahraničným investorom tak, aby boli v súlade s pravidlami acquis communautaire v oblasti hospodárskej súťaže. Tým sa zníži atraktivita krajiny pre zahraničných investorov, ale na druhej strane sa vytvorí tlak na to, sa politika voči PZI preorientovala z daňových motívov na iné vytvorené výhody, napr. stabilné podnikateľské prostredie (vrátane ekonomickej a politickej stability), vysokokvalifikovaná a spoľahlivá pracovná sila, odbyrokratizovanie, legislatívna precíznosť a pod. Prax ukázala, že investičné stimuly neumožnia vyriešiť problémy trhu práce, prípadne zaostávajúcich regiónov a nemožno nimi zakryť problémy nefunkčného podnikateľského prostredia.
	Ďalším negatívnym dopadom v oblasti priamych zahraničných investícií je ich koncentrácia do niekoľkých odvetví. Typickým príkladom je automobilový priemysel, v rámci ktorého sa značná časť kapacít presunula do krajín strednej a východnej Európy. V rámci tohto regiónu sú 3/4 subdodávateľských závodov koncentrované do automobilového klustra v tvare kruhu s priemerom 200 km, ktorý pokrýva juh Poľska, východ Čiech, západ a stred Slovenska a sever Maďarska vrátane Budapešti. Hlavné riziko spočíva vo vysokej citlivosti regiónu a jednotlivých ekonomík na každú zmenu v oblasti dopytu. Aj slabá recesia európskeho trhu sa silne premieta do výkonnosti ekonomiky v uvedenom odvetví. Osobitne to potvrdila aj investícia vo Volkswagene, ktorá rozhodujúcim spôsobom ovplyvňuje exportnú výkonnosť slovenskej ekonomiky. Každý výkyv v dopyte sa premietne do makroekonomických ukazovateľov slovenskej ekonomiky, najmä do výšky HDP a exportu. Navyše tempo rastu predaja automobilov na európskom trhu začína stagnovať a očakáva sa, že sa ustáli na úrovni 2 až 4 % ročne, čo zodpovedá miere náhrady starých automobilov za nové. Z dlhodobého hľadiska ďalšie riziko spočíva v postupnom približovaní úrovni miezd v SR úrovni EÚ. Preto možno očakávať, že sa táto výroba presunie ďalej na východ, resp. juhovýchod Európy.
	Ak bude pokračovať doterajšie sektorové rozmiestnenie PZI (automobilový priemysel, textilný a odevný priemysel, elektrotechnické zariadenia), povedie to k využívaniu slovenskej lacnej pracovnej sily. Dovoz produktov náročných na kvalifikovanú pracovnú silu a technologické služby (t. j. s vysokou mierou pridanej hodnoty) sa však zvýši, čím sa ďalej prehĺbi deficit obchodnej bilancie.
	Vstupom SR do EÚ sa zvýši prílev priamych zahraničných investícií, ktoré sa koncentrujú hlavne do odvetví „high-tech“ a odvetví proexportne orientovaných. Domáce firmy na strane druhej pôsobia v tzv. „low-tech“ odvetviach a odvetviach, ktorých produkcia sa orientuje hlavne na domáci trh. Tým sa prehĺbi duálny charakter ekonomiky, čo bude mať negatívny dopad na ekonomiku ako celok.
	Výrazne rozdielne teritoriálne rozmiestnenie PZI v jednotlivých regiónoch (najmä koncentrácia v Bratislavskom regióne) prehĺbi regionálne rozdiely a zaostávanie okrajových regiónov. To však vytvorí príležitosť pre Slovensko, aby sa orientovalo na pomoc zo štrukturálnych fondov Európskej únie, ktorú znevýhodnené regióny budú môcť využiť. 
Vytvorenie predpokladov na prijatie štrukturálnych prostriedkov (formálnych, finančných, ai.) a nadštandardná pripravenosť subjektov na predkladanie projektov možno považovať za hlavné priority, na ktoré by sa mala sústrediť pozornosť v najbližších dvoch rokoch pred vstupom SR do EÚ. Je treba zabezpečiť formálne predpoklady (funkčné inštitucionálne štruktúry), zmobilizovať vnútorné zdroje (pre spolufinancovanie), odborne pripraviť pracovníkov, urobiť osvetu a školenie v regiónoch tak, aby dňom vstupu do EÚ boli schopné o rôzne formy podpory sa aktívne uchádzať. Zároveň sa tu vytvorí priestor pre také projekty (budovanie infraštruktúry, budovanie technologických parkov), ktoré pritiahnu ďalších zahraničných investorov a do tých odvetví, ktoré sú z hľadiska Slovenska perspektívne. Bez využitia tejto šance sa zaostávanie Slovenska za ostatnými regiónmi EÚ bude naďalej prehlbovať.
	Konkurencia zo strany zahraničných subjektov vzrástla vďaka liberálnej obchodnej politike a vysokej miere otvorenosti ekonomiky SR. Na rastúcu konkurenciu má prirodzene vplyv aj prílev PZI. Tu však treba podotknúť, že mnohé PZI boli motivované práve snahou získať dominantné postavenie na trhu, čo sa im aj v prípadoch akvizícií miestnych monopolov často podarilo. V súčasnosti sme svedkami najmä týchto modelov konkurencie: domáci výrobcovia vlastnení domácim kapitálom vs. domáci výrobcovia vlastnení zahraničným kapitálom (príklad pivovarníckeho priemyslu v  SR), domáci výrobcovia vlastnení zahraničným kapitálom vs. zahraniční výrobcovia vlastnení zahraničným kapitálom v iných krajinách SVE (príklad bielej techniky, spotrebiteľskej chémie, cukroviniek atď.) či Európy, resp. iba zahraniční výrobcovia, ktorí si konkurujú na našom trhu pri dovoze určitých druhov u nás nevyrábaného tovaru. V súvislosti so vstupom do EÚ tlak na našich domácich výrobcov ešte viac vzrastie, a preto možno očakávať ďalšiu vlnu akvizícií (v prípade silných podnikov i fúzií) , ktorá bude nasledovať v období po vstupe.
	Ďalším efektom prílevu PZI a rastu konkurencie je rast efektívnosti a produktivity. Vývoj produktivity práce SR (meranej ako HDP vyprodukované jedným zamestnancom) naznačuje, že od roku 1994 zaznamenáva SR rast produktivity, pričom prírastky boli dokonca vyššie ako v EÚ. Treba však podotknúť, že štartovacia úroveň v SR bola veľmi nízka. 
       V uvedených  súvislostiach je potrebné uvedomiť si tieto skutočnosti:
▪	Okamihom vstupu SR do EÚ sa hneď neuvoľní trh s pracovnými silami. Vysoká miera nezamestnanosti a nízka mobilita pracovných síl zo SR bude takisto pôsobiť proti výraznému nárastu miezd.
▪	Postupný nárast miezd má z dlhodobého hľadiska negatívny vplyv na investície do  produkcie využívajúcej lacnú pracovnú silu a pozitívny vplyv na rozvoj sofistikovanej produkcie.  Skúsenosti z iných krajín, napr. Singapúru, plne potvrdzujú uvedenú tézu.
▪	Z uvedených dôvodov komparatívna výhoda lacnej pracovnej sily v SR bude pretrvávať ešte i niekoľko rokov po vstupe do EÚ a bude pôsobiť ako motív pre investovanie v SR.

10. Dopady vstupu do EÚ na vývoj cenových hladín
Skutočnosť, že slovenská ekonomika napriek mnohým dlhodobo neriešeným vnútorným, štrukturálnym, efektívnostným problémom bola schopná dosahovať určité rastové tempá súvisela predovšetkým s dlhodobo nižšími cenovými hladinami medzi domácou ekonomikou  a podmienkami vo vnútri EÚ. I napriek tomu,  že aj v rámci spoločenstva sú zaznamenávané určité cenové rozdiely, skutočnosť že v roku 2001 dosahovalo SR cca 28-29 % cenovej úrovne priemeru EÚ a cca 26%-nej úrovne Nemecka, sa premietla do doteraz úspešnej konkurenčnej odolnosti väčšiny exportovaných tovarov zo SR na medzinárodných trhoch. 
Vstup SR do EÚ bude, aj napriek existencii viacerých alternatívnych scenárov túto disparitu, v našom prípade komparatívnu výhodu, rýchlo zotierať. Doteraz totiž reflektovala predovšetkým „zmrazenú“ cenu pracovnej sily, ktorá sa premietala do všetkých ostatných trhových segmentov.  I napriek tomu, že v súvislosti s úrovňou cenových hladín v EÚ bude nevyhnutné postupne cenu pracovnej sily zvyšovať, bude to možné nie paušálne, ale jedine na základe rastu celkovej produktivity práce. Tá však je znovu podmienená charakterom tejto práce, jej produkčnou vybavenosťou a zabezpečením odbytu produkcie. V konečnom dôsledku však bude váha vplyvu tejto komparatívnej výhody aj pod silným tlakom únie rýchlo klesať.
Vzniká teda zásadná otázka, aké iné faktory bude mať naša ekonomika k dispozícii k tomu, aby stratené výhody nahradila inými. Definitívne možno povedať, že jedinou alternatívou je úspešne sa umiestniť do tých konkurenčných rámcov, ktoré štandartne využívajú rozvinuté trhové ekonomiky. 

11.  Dopady vstupu SR  do EÚ na podnikovú sféru 
(Prípadová štúdia realizovaná v slovenských podnikoch)

Výsledky výskumu potvrdili, že možno očakávať značné rozdiely medzi vplyvom dopadu vstupu na úrovni makro a mikro-ekonomiky. Hoci je prevažná časť z nich vnútorne veľmi tesne previazaná, predsa samotný fakt, že nové hodnoty vznikajú  predovšetkým v produkčnom procese, vyvolali potrebu skúmaniu tejto oblasti venovať zvýšenú pozornosť. Kolektív autorov okrem iného využil  pre získanie relevantných informácií aj systém dotazníkov, prostredníctvom ktorých sa snažil získať potrebné východiskové informácie o očakávaniach a stave prípravy, ktoré má podniková sféra  v súvislosti so vstupom do európskej integračnej komunity. Bolo identifikovaných niekoľko závažných zistení:
•	slovenský priemysel sa vyznačuje vysokou koncentráciou exportu i tržieb z odvetvového i podnikového hľadiska a uvedená skutočnosť bude ovplyvňovať výsledky akéhokoľvek prieskumu,
•	faktorom miery internacionalizácie podnikov v slovenskom priemysle je i príslušnosť k odvetviu, keď vysoký podiel exportu na tržbách vykazujú najmä podniky strojárskeho, spotrebného, sklárskeho a elektrotechnického priemyslu,
•	z hľadiska adaptačných nástrojov má pre vstup na spoločný trh význam teritoriálne zameranie exportu – najmä do EÚ.  I tu možno pozorovať odvetvový vplyv,
•	adaptačným nástrojom je i využívaná forma vstupu na zahraničný trh. Podniky slovenského priemyslu využívajú najmä nižšie formy vstupu na zahraničný trh – nepriamy export a priamy export bez investícií. Vyššie formy vstupu na zahraničný trh využívajú predovšetkým podniky vo veľkostnej skupine nad 500 pracovníkov (ale menej než by sa predpokladalo) a vo väčších podnikoch tejto veľkostnej skupiny (podľa tržieb) – s veľkostnou väčšinou ako je priemerná veľkosť tejto  veľkostnej skupiny. Mementom  je temer  nevyužívanie vyšších foriem vstupu na zahraničný trh vo veľkostnej skupine 50 – 499 pracovníkov.
•	Sledovanie interného a externého okolia je spojené (čiastočne) s posudzovaním konkurencieschopnosti na spoločnom trhu EÚ a viedlo k týmto záverom :

•	rozhodujúcimi silnými stránkami slovenských priemyslových podnikov je najmä kvalita a cena, veľmi často vo vzájomnej komunikácie teda primeraná kvalita za „dobrú cenu“ a flexibilnosť (najmä z hľadiska dostatočných výrobných kapacít a času dodávok), 
•	cena ako silná stránka je najmä v podnikoch a odvetviach s vysokou materiálovou a energetickou náročnosťou v budúcnosti možným rizikom,
•	ako slabé stránky vystupujú marketingové nástroje distribúcia a komunikácia (objavujú sa i v iných prieskumoch),
•	rozhodujúcimi motívmi priemyselných podnikov pri prenikaní na spoločný trh EÚ je najmä využívanie výrobných kapacít, nasýtenosť domáceho trhu a rozptýlenie rizika,
•	dobre je v podnikoch zastúpené využívanie ISO 9000 – vo veľkostnej skupine nad 500 pracovníkov nemá ISO 9000 len 8 podnikov (prevažne v spotrebnom a sklárskom priemysle) z celkového počtu 61 podnikov tejto veľkostnej skupiny.  Nižšie je zastúpenie ISO 9000 vo veľkostnej skupine 50 – 499 pracovníkov,
•	prekvapením je nízke využívanie akýchkoľvek foriem podpory exportu
•	ako rozhodujúce informačné zdroje o spoločnom trhu EÚ sa uvádzali SOPK, banky a obchodní zástupcovia,
•	zvolené adaptačné stratégie sú v „zhode“ s odpoveďami na viaceré iné otázky, čo je pozitívne. Zvolené adaptačné stratégie – kooperácia, diverzifikácia a expanzia (pre veľké podniky z veľkostnej skupiny nad 500 pracovníkov) možno považovať v prístupovom procese za sľubné.
•	zahraniční investori môžu byť dôležitým adaptačným nástrojom najmä ak „pochádzajú“ z EÚ. Pozitívne možno hodnotiť vyvážený počet podnikov so zahraničnou účasťou v obidvoch veľkostných skupinách a tiež vyjadrenie spokojnosti zahraničných investorov s pôsobením v SR. Za zamyslenie stojí posúdenie motívov zahraničných investorov hlavne absentovanie štátnej podpory zahraničných investícií,
•	vysoké očakávania slovenských priemyselných podnikoch zo vstupu do EÚ neboli pre riešiteľov prekvapením (objavujú sa i v ďalších prieskumoch). Nie je však zrejmé, či tento optimizmus vychádza z celkového podhodnotenia vplyvu spoločného trhu na podniky (ako ukázal prieskum i na sledovanom súbore) alebo nedostatočného rozlíšenia vstupu SR do EÚ a výnosových a ziskových možností jednotlivých podnikoch. Rovnako nadhodnotené sú i očakávané šance. Celkovo možno reálne situáciu  v sledovanom súbore hodnotiť tak, že podniky predstavujúce 50% tržieb z  celkového súboru „správne“ vyhodnotili svoju situáciu (ide najmä o podniky s počtom pracovníkov nad 500 a silným teritoriálnym zameraním na EÚ).

12.	  Význam niektorých ďalších aspektov významných pre vstup SR do EÚ
      Rozsiahle analýzy realizované kolektívom riešiteľov výskumnej úlohy potvrdzujú, že vplyv dopadov vstupu SR do EÚ zasiahne prakticky všetky oblasti hospodárskeho života. V rámci súhrnnej správy si dovoľujeme poukázať najmä na dopady v oblasti dopravy a  zamestnanosti, ktoré sú v mnohých ohľadoch zatiaľ nedocenené a môžu sa pretvoriť do  vážnych prekážok v napredovaní 

        12.1    Postavenie dopravy pri vstupe SR do EÚ

      Slovenská republika pri negociovaní v kapitole o doprave pristúpila k rôznym záväzkom a štandardom, ktoré sú známe z tzv. Bielej knihy, ale vzhľadom na životná prostredie sú tu záväzky aj z tzv. Zelenej knihy. Etapy približovania majú svoje preferencie a výnimky a sú zverejnené v týchto dokumentoch. V tejto situácii si je treba pripomenúť, že nielen my sa približujeme a transformujeme smerom k EÚ, ale aj EÚ sa transformuje smerom k novej situácii na globálnych trhoch. Preto je dôležité myslieť dopredu a súčasne s procesom asociácie sledovať a prispôsobovať sa trendom EU a ich riešeniam v rámci zoskupenia.

      12.1.1  Dôsledky vstupu SR do EÚ v oblasti dopravy
Predpokladané výhody vstupu:
1.Rozšírenie trhu a väčšie príležitosti.
2.Prístup k medzinárodným distribučným a logistickým systémom.
3.Prístup k finančným zdrojom.
Predpokladané nevýhody vstupu:
1. 	Plnenie náročných štandardov, ktoré predstavujú ďalšie finančné náklady
2. 	Nedostatočné finančné a odborné zázemie malých dopravných firiem.
3. 	Nedostatočné skúsenosti malých firiem v medzinárodnom  podnikaní.
4. 	Nerozvinutý e-business.

          12.1. 2 Závery
      Vo svetovej doprave sústavne prebieha proces transformácie smerom k tvorbe transkontinentálnych dopravných systémov s ekonomickou nadstavbou spoločných rozvinutých prepravných trhov. Len týmto spôsobom je doprava schopná reagovať na tlak výroby a obchodu, ktorý je koncentrovaný do znižovania dopravných nákladov a zvyšovania servisu dodania. Znižovanie ceny za prepravu a rozvoj prepravnej logistiky sa v procese sústavnej internacionalizácie výroby a spotreby, cez dopravcov a zasielateľov synergicky veľmi rýchlo prenáša i do výroby dopravnej a manipulačnej techniky a do dopravného staviteľstva. 
      Najnovšie obchodné svetové štatistiky vykazujú znižujúci sa finančný exportný a importný výkon medzinárodnej dopravy v absolútnom vyjadrení a znižujúci sa podiel dopravných služieb na celkovom výkone komerčných služieb.
Tento trend potvrdzuje však aj iné skutočnosti:
•	znižovanie dopravných nákladov a ceny za prepravu, 
•	zvládnutie zmien v novej medzinárodnej alokácii výroby a spotreby,
•	poskytnutie príležitosti rozvíjať iné komerčné služby,
•	určité problémy v spravodlivom zachytávaní dopravných a prepravných finančných výkonov. 
Záverom možno konštatovať, že:
a)	absolútny vplyv globalizácie svetového hospodárstva na svetovú dopravu sa transformuje cez vplyv konkrétneho ekonomického komplexu. 
b)	Výsledok pôsobenia ekonomického komplexu na dopravu sa realizuje:
a.	efektom tovarovej štruktúry, ktorý predstavuje meniace sa komodity a meniacu sa veľkosť a frekvenciu dodávok,
b.	relačným efektom, ktorý je dôsledkom internacionalizácie hospodárskych vzťahov vrátane internacionalizácie dopravy.
c)	obidva efekty sú primárne dôsledkom vzťahu alokácie výrobného odvetvia vzhľadom na váhu, veľkosť a hodnotu spracovávaných materiálov, komponentov, alebo hotových výrobkov a zariadení.

Z pohľadu Slovenska je dôležité si uvedomiť, že s prihliadnutím na ekonomický rozmer krajiny a charakter jej zapájania sa do svetového hospodárstva, nadobúda problematika medzinárodnej prepravy mimoriadny význam.  Paradoxný sa však stáva vývoj v slovenskej preprave z pohľadu jej vnútornej štruktúry, kde dochádza k opačnému vývoju v porovnaní s vývojom vo svete – vzrastá podiel dopravy na celkovom objeme komerčných služieb a klesá podiel ostatných komerčných služieb. Tento jav súvisí najmä s pomalším zavádzaním najmodernejších technológií do zefektívňovania zabezpečovania medzinárodnej prepravy a tým pádom aj znižovaním konkurencieschopnosti Slovenska v tomto smere. Logický by pritom bol rast podielu ostatných komerčných služieb, v ktorých sú najlepšie príležitosti pre zvyšovanie pridanej hodnoty v realizovanej produkcii. 
Pri hodnotení vývoja v slovenskej doprave však treba zohľadniť aj niektoré ďalšie skutočnosti:
•	zvyšovanie objemov dopravných výkonov pri trende globálneho znižovania celkových dopravných nákladov a ceny za prepravu,
•	pozitívny vplyv tranzitu a ďalšie možnosti jeho rastu,
•	nedostatočné zvládnutie zmien v novej medzinárodnej alokácii výroby a spotreby,
•	nedostatočné príležitosti pre rozvoj iných komerčných služieb,
•	nevyhovujúca štruktúra komerčných služieb, najmä s prihliadnutím na mieru pridanej hodnoty.
•	určité problémy v spravodlivom zachytávaní dopravných a prepravných výkonov.

      12.2  Vývoj zamestnanosti a jej vplyv na zmeny v štruktúre hospodárstva SR

Permanentný tlak na zásadné štrukturálne zmeny, ktoré v konečnom dôsledku jediné môžu trvalo zabezpečiť ekonomické napredovanie SR bude mať veľmi silné konzekvencie do zmeny v štruktúre (ne)zamestnanosti. Už v súčasnosti napriek tomu, že nezamestnanosť dosahuje 20%, nie sú na trhu práce k dispozícii požadovaní pracovníci, najmä pre zahraničné investície pôsobiace na Slovensko. Vzniká teda zásadná otázka súvisiaca s tým, ako sa s touto tendenciou vysporiadame, a či po vstupe  do EÚ bude trh práce schopný reagovať na novo štruktúrovaný dopyt. Prehlbovanie disparity medzi predikovanou ponukou a dopytom v tomto segmente, môže veľmi vážnym spôsobom ohroziť celkové plánované štrukturálne „manévre“, a tým spôsobom aj celkový adaptačný proces.  Na strane druhej vzniká ďalšie riziko súvisiace s tým, že určité „zabetónovanie“ štruktúry ekonomiky bude spôsobovať prehlbovanie „brain drain“ a aj prípadné dobré produkčné predpoklady ako výslednica úspešnej reštrukturalizácie bude eliminovaná absenciou vysoko kvalifikovanej európskej normy spĺňajúcej výkonnej a manažérskej nadstavby.
Proces reštrukturalizácie slovenského spracovateľského priemyslu by mal viesť k rastu produktivity práce a hodnotami sa približovať k hodnotám dosahovaným v EÚ resp. OECD. Klesajúcu zamestnanosť v priemyslu a rastúcu zamestnanosť v službách vrátane rastúceho podielu služieb na HDP je možné vysvetliť i tým, že v súčasnosti priemyselné podniky uzatvárajú kontrakty na služby, ktoré si voľakedy vo vnútri podniku robili samy, ale i tým, že štatistiky nie sú dokonalé pri definovaní medzi službami a priemyslom – zušľachťovanie, práca vo mzde apod. 
Zaujímavou skutočnosťou je, že väčšina pracovných miest zaniká práve v tých odvetviach  slovenského priemyslu, ktoré zároveň vytvárajú najviac pracovných miest. Naznačuje to, že veľká časť pohybu sa deje práve vnútri týchto odvetví, ako výsledok pohybu pracovných síl z upadajúcich do rozširujúcich sa firiem. Hovorí to fakte, že reštrukturalizácia hospodárstva a tvorba pracovných miest idú ruka v ruke, tj. že je nutné pripustiť zánik pracovných miest aby bolo možné vytvoriť nové. 

Tabuľka č. 3 
Tvorba a zánik pracovných  miest vo vybraných odvetviach
Odvetvie	Hrubá tvorba pracovných miest	Hrubý zánik pracovných miest	
Potravinárske výrobky	3,56	0,74	
Textil a odevy	0,16	4,35	
Koža, drevo a papier	4,67	4,87	
Chemický priemysel	1,43	3,72	
Kovové výrobky	3,13	9,31	
Stroje a zariadenia	2,36	2,71	
Elektrické stroje	1,70	3,71	
Dopravné zariadenia	3,72	1,47	
Ostatná výroba	0,61	3,62	
Prameň: Správa Svetovej banky č. 22 351, 2001 – SK,  priemer 1994-1998 v percentách celkovej zamestnanosti

Z pohľadu zvyšovanie konkurenčnej výkonnosti slovenského priemyslu je zaujímavé porovnanie rastu zamestnanosti a tvorby pracovných miest medzi podnikmi vyvážajúcimi a nevyvážajúcimi. Vyvážajúce podniky sú definované ako také, ktoré vyvážajú najmenej dve tretiny svojej produkcie:  
Tabuľka č. 4
	Vyvážajúce 
firmy	Nevyvážajúce 
firmy	
Čistý rast zamestnanosti	4,31	-1,71	
Hrubá tvorba miest	2,29	1,67	
Hrubý zánik miest	-2,56	-4,83	
Prameň Správa Svetovej banky č. 22 351, 2001 – SK,  priemer 1994-1998 v percentách celkovej zamestnanosti

Z toho vyplýva nevyhnutnosť veľmi razantných zmien v sociálnom systéme zohľadňujúcom uvedené riziká a schopnom pripraviť pozitívne rozvojové prostredie schopné pružnej reagencie na predpokladané zmeny. 

13. Stav a možnosti predikcie zmien výkonnostnej situácie jednotlivých odvetví spracovateľského priemyslu SR.

	V súčasnej rozporuplnej a transformačne predimenzovanej situácii naďalej intenzívne rezonujú požiadavky na formuláciu priamočiarych a konkrétnych špecifikácií potenciálu výkonnostných perspektív jednotlivých sektorov a odvetví slovenskej ekonomiky, osobitne potom spracovateľského priemyslu ako stále jednoznačne dominujúceho sektora v zmysle jeho vplyvu na zahranično-obchodnú bilanciu SR a udržateľnosť deficitu bežného účtu platobnej bilancie. Napriek tomu, že takéto úsilia sú neustále verbálne stimulované a požadované predstaviteľmi najrôznejších heterogénnych záujmových združení a odvetvových zväzov podnikateľských subjektov, ako i priveľmi „tradične“ uvažujúcej akademickej obce, doterajšie pokusy o identifikáciu  a simuláciu takto ponímaných „smerov rozvoja“ a dlhodobých „zábezpek“ konkurencieschopnosti len potvrdzujú ich neadekvátnosť a nerealizovateľnosť v podmienkach malej nadmerne externe otvorenej ekonomiky – teda hospodárstva SR. Tieto limity sú endogénnej systémovej povahy a sú hospodársko-politicky plne neutralizačné v zmysle snáh o „správnu“ odvetvovú politiku rozvoja. Transformačné špecifiká sú potom už len sekundárnym zdrojom kompilácií pri logickej nemožnosti formulácie a realizácie takéhoto diskrečného a selektívneho typu hospodársko-politického usmerňovania spontánnej trhovej alokácie.
	Potvrdenie práve uvedených komplikácií možno nájsť v praktickej podobe v troch nateraz reálne existujúcich dostatočne autoritatívnych (t. j. zo štandardných svetových štatisticko-ekonomických prístupov modelovania vychádzajúcich) analýzach simulácie výkonnostných parametrov odvetví spracovateľského priemyslu SR agregovaných na 2-miestnej úrovni klasifikácie OKEČ. Konkrétne ide o výsledky nasledovných odborných kvantifikačných analýz reálnych dát:
1.	aplikáciu CGE (Computable General Equilibrium) modelu so sektorovo-faktorovou parametrizáciou v rámci štúdie „Ekonomické a sociálne súvislosti vstupu SR do EÚ – prínosy a riziká“ spracovanou na objednávku vlády SR Ústavom slovenskej a svetovej ekonomiky SAV (ÚSSE SAV) v júni 2002 (autormi CGE – aplikácie boli V. Páleník  a M. Kotov);
2.	aplikácie metodologicky identického modelu tzv. „outsourcingu“ dopadov rozšírenia EÚ o kandidátske krajiny (10 krajín) vstupu do EÚ na konkurenčnú schopnosť a faktorové zmeny ekonomiky Rakúska po vstupe týchto krajín do EÚ (autori K. Kratena – M. Wüger, WIFO Viedeň 2000);
3.	aplikáciu ICE (Imperfect competition exquilibrium) – modelu pri ex post – zhodnotení a formulácii parametrov dynamiky homogénnej stacionárnej rovnováhy agregovaných odvetví spracovateľského priemyslu SR v rokoch 1993 – 2000 pri selekcii typov trhových štruktúr vzhľadom k úrovni úspor z rozsahu a stupňa diferenciácie produktu (autor J. Vokoun pre MH SR – štúdia „Parametre výkonnosti podnikov v SR – vývoj v období 1993 – 2000 a jeho súvislosti“, december 2001).

I keď všetky uvedené analýzy sa čiastočne metodologicky odlišujú (analýza č. 3 je pochopiteľne, najviac divergentná) a analýza č. 2 má pre SR len implicitnú vypovedaciu schopnosť, relevantnosť ich výsledkov pre SR je jednoznačne komplexná a vzájomne sa doplňujúca, navyše všetky tri analýzy zahrňujú externý i vnútorný sektor ako i absolútne a relatívne parametre faktorových cien. 
Pritom je pozoruhodné, že prvá a druhá analýza, ktoré by mali dosiahnuť aspoň rámcový stupeň zhody simulovaných výsledkov, takmer úplne divergujú v odhadoch vývoja predpokladanej konkurenčnej pozície jednotlivých na úrovni 2-miestnej klasifikácie OKEČ agregovaných odvetví spracovateľského priemyslu SR po plnom vstupe do EÚ. Tak napr. zatiaľčo rakúska analýza (WIFO) jednoznačne dochádza k výsledkom predikujúcim  rast produkcie a vývozu tých odvetví kandidátskych krajín, ktoré sa tradične vyznačujú existenciou rozsiahlych úspor z rozsahu výroby, vysokou intenzitou fixných aktív (tzv. zapustené náklady) a/alebo v súčasnosti reálne podhodnotenými nákladmi na ľudský kapitál; analýza ÚSSE SAV naopak, predpokladá nárast produkcie poľnohospodárstva a  potravinárskeho priemyslu ako i  spotrebného strojárstva a všeobecný pokles váhy kapitálovo náročných odvetví. Obidve analýzy, ktoré vychádzajú prakticky z identického metodologicko-modelového prístupu, majú priam paradoxné zrkadlovo protikladné výsledky. Keďže kontrola ich modelovej formulizácie neidentifikuje žiadne závažné rozdiely a/alebo chyby, vysvetlenie príčin tohto zásadného rozdielu výsledkov je jediné možné v nasledovnom nateraz neprekonateľnom endogénnom  limite ich aplikácie. Ten spočíva v skutočnosti, že zatiaľ čo rakúsky model je model simulácie dát nominálnych a relatívnych cien v „usadenej“ trhovej ekonomike bez významnejších deformácií faktorových cien, slovenské dáta a parametre tieto deformácie ešte stále vo významnej miere obsahujú.
Realistické východisko z tejto, mierne formulované, znepokojujúcej divergencie modelovania „konkurencieschopnosti,“ je možné,  zdá sa len v simplifikácii parametrov na napr. predpoklad jednotkovej elasticity  nominálnych (i reálnych) miezd na makroúrovni vzhľadom ku vývoju spotrebiteľských cien (inflácie), čo je, mimochodom, kauzalita potvrdená v SR už viacerými analýzami. To nám umožňuje akceptovať síce  zúžený, ale vzhľadom k naliehavosti  systémových riešení a predikcií vývoja trhu práce v SR užitočný prístup, kedy základným indikátorom rámcovej predikcie očakávanej úrovne konkurencieschopnosti odvetví resp. trhových štruktúr spracovateľského priemyslu SR po vstupe do EÚ je súčasná východisková úroveň relatívnych jednotkových nákladov  práce v porovnaní so štruktúrne podobnými ekonomikami kandidátskych a členských krajín EÚ (teda i Rakúska). Tento prístup vedie, vôbec nie prekvapujúco, nakoľko jeho výsledky potvrdzuje i analýza č. 3 z vyššie uvedeného prehľadu založená na dynamike zmien efektívnosti vnútornej výkonnosti a vonkajšej konkurencieschopnosti za pomerne dlhé obdobie 1993 – 2000, späť k výsledkom podobným simuláciám z rakúskej (WIFO) analýzy. Teda, potvrdzuje sa prakticky jednoznačne pretrvávanie priamych, no najmä potencionálnych komparatívnych výhod v odvetviach vyznačujúcich sa úsporami z rozsahu a náročnosťou na špecificky súbor fixných aktív. Je mimo akejkoľvek diskusie, že váha týchto odvetví (základná chémia, celulózovo-papierenský a polygrafický priemysel, petrochémia, hutníctvo, výroba stavebných materiálov, ale i automobilový a gumárenský priemysel) v strednodobom i dlhodobom horizonte v ekonomike a exporte SR nepoklesne, a po vstupe do EÚ sa ešte zvýši. Ďalšia reštrukturalizácia týchto odvetví je však plne v kompetencii ich súkromných vlastníkov, a azda jedinou oblasťou kde mimo všeobecnej makroekonomickej politiky môžu byť iné opatrenia účinné je preformulovanie princípov (najmä v oblasti daňovej a odpisovej politiky) podpory vlastných inovácií v týchto korporáciách ako nepriamej formy stimulácie technologickej úrovne.
	Akokoľvek však, zvyšovanie technologickej úrovne týchto typov odvetví a trhových štruktúr nie je z povahy veci, a ani nebude pracovne extenzívne. Druhá „koľaj“ slovenského hospodárstva – nové podnikateľské subjekty v produktovo-diferencovanejších odvetviach priemyslu, segment malých a stredných podnikov a najmä sektor výrobných služieb môže  a  musí posilniť  svoju  konkurencieschopnosť  len  vďaka  ďalšej  deregulácii  a  zjednodušení všeobecných legislatívno-administratívnych atribútov podnikateľského prostredia, deregulácii trhu práce, zásadnej zmene systému sociálneho poistenia a odstráneniu degenerujúceho a, paradoxne, antisociálneho, modelu bezplatného vyššieho vzdelávania. Pritom diskrečná regionálna politika môže prispieť k verejnej stimulácii tvorby  nových pracovných miest a zásadnej kvalifikačno-odvetvovej reštrukturalizácii ľudského potenciálu v špecifických regiónoch. Dokončenie modernizácie systémovej infraštruktúry zostáva nadlho, celkom logicky, jednou z prioritných úloh centrálnej úrovne vlády.

14.Výsledky výskumu v oblasti pripravenosti podnikovej sféry a ich inštitucionálnej pozície v porovnaní  so situáciou rakúskych firiem vstupujúcich  do EÚ
       Príprava Rakúska na vstup do EÚ prechádzala mnohými obdobnými spoločensko-ekonomickými peripetiami  ako krajiny CEFTA. Zásadný rozdiel však spočíval v tom, že o členstvo sa uchádzala krajina, ktorá bola ekonomicky viditeľne silnejšia ako väčšina krajín európskej komunity. Analýzy dopadov na podnikovú sféru  priniesli niekoľko veľmi závažných zistení.. Dokázalo sa, že:
a.)	úspešné boli	
-    veľké podniky s možnosťou určovania cien,
-	malé podniky so šikovnou stratégiou upriamenou na medzery na trhu
-	podniky, ktoré si už pred vstupom vybudovali zahraničné trhy
-	podniky, ktoré vstúpili do vhodných aliancií
-	podniky so známymi značkovými produktmi
-	oblasti, ktoré boli predčasne vystavené medzinárodnej konkurencii
-	rakúske potraviny, v prípade ktorých bolo možné pomocou reklamy alebo iných marketingových metód vysvetliť spotrebiteľovi kvalitatívne výhody produktu
a.) problémy mali	-    oblasti, ktoré boli až do vstupu chránené 
-	oblasti, ktoré boli súčasťou poľnohospodárskych štruktúr
-	stredné podniky, príliš malé na to, aby určovali ceny a príliš veľké na to, aby mohli využívať medzery na trhu.
Horeuvedené skutočnosti potvrdzujú, že napriek tomu, že SR stojí pred obrovskou zodpovednosťou nemá v súčasnosti inú reálnu voľbupre ďalšie ekonomické napredovanie. Potvrdzuje sa, že Slovensko ako malá krajina môže byť prosperujúcou ekonomikou len za predpokladu veľkej otvorenosti. To však neznamená, že zvýši svoj podiel obchodu na HDP, ale celkovú internacionalizáciu ekonomiky a jej aktívny podiel na európskych integračných procesoch. 

Záver
Model rozvoja slovenskej ekonomiky sa musí prispôsobovať  vyspelým partnerom a v čo najkratšom čase ich dobehnúť. Tento proces musí prebiehať systematicky a bez prerušovania bez ohľadu na výsledok uchádzania sa o plné členstvo v  EÚ, ku ktorému neexistuje rovnocenná alternatíva. Toto smerovanie je predeterminované slovenským kultúrnym a civilizačným pozadím, ako aj históriou a tradíciami.
Kľúčovými cieľmi Slovenska sú:
•	rýchlejší hospodárskych rast a dobiehanie rozvinutých  európskych krajín
•	internacionalizácie ekonomiky ako celku v súlade s novým konceptom súťaživosti
•	rastúci podiel zahranično-obchodnej výmeny pri udržaní vonkajšej rovnováhy, ako faktora ekonomickej stability
•	plné a rovnoprávne členstvo v EÚ
Aby sme ako tak uspeli v tomto priestore, z horeuvedených analýz zistíme, že zvyšovanie konkurencieschopnosti je v zásade možné len za systematickej súčinnosti všetkých úrovní a to:  podnik - odvetvie - vláda - krajina, inak by sme dostali do „paradoxu globalizácie“, čo znamená, že budeme síce otvorenou ekonomikou  - internacionalizovanou, ale málo globálnou. Primárnym znakom globalizácie je, že vyzdvihuje konkurencieschopnosť a súťaživosť na svetovú úroveň a prináša pre svet nové možnosti podnikania. Zo štúdií OECD vyplýva, že podniky, ktoré exportujú, investujú v zahraničí alebo sú pobočkami zahraničných firiem, majú vyššiu a rýchlejšie rastúcu produktivitu práce, vytvárajú viac pracovných príležitostí a vyššie mzdy v porovnaní s ostatnými podnikmi. 

Bratislava, 24. júna 2001

Analýza konkurencieschopnosti zahraničného obchodu SR meraná podľa  indexu RCA (Príloha č. 1)

	Pre potreby merania konkurencieschopnosti priemyslu, resp. jednotlivých odvetví. sa využíva viacero analytických metód. Jednou v zahraničí z najrozšírenejších  je metóda tzv. indexu. RCA:
RCA index = ln((xi/yi)(/x/y))x100
Vypočítaná hodnota prirodzeného logaritmu podielu exportu a importu za určitú tovarovú skupinu k podielu celkového exportu a importu sa zväčša vyjadruje v percentách (x100). Pričom hodnoty za tovarovú skupinu môžeme dosadiť podľa jednotlivých položiek colného sadzobníka, podľa SITC alebo OKEČ.
Tabuľka č. 1  prezentuje tzv. odkryté komparatívne výhody a nevýhody SR za roky 1993-2001 a predikcia do roku 2005 podľa dvojmiestnej nomenklatúry SITC; poradie podľa roku 2001.

	RCA	1993	1994	1995	1996	1997	1998	1999	2000	2001	2002	2003	2004	2005	
96	Mince (okrem zlatých mincí), ktoré nie sú zákonným platidlom	-301	331	252	557	147	303	44	160	364	352	355	358	360	
24	Korok a drevo	196	259	237	267	288	261	254	246	232	250	250	250	250	
22	Olejnaté semená a olejnaté plody	33	-27	-39	50	115	84	78	80	148	127	135	141	147	
97	Zlato nie mincové, okrem rúd a koncentrátov zlata	-302	-198	-135	-31	2	-24	145	120	145	129	143	156	168	
35	Elektrický prúd	-822	-818	-995	-276	-349	-365	24	104	140	65	79	93	105	
56	Hnojivá umelé	109	115	147	139	121	125	111	122	134	126	126	126	126	
84	Odevné výrobky a odevné doplnky	91	113	111	118	142	133	133	133	129	135	136	137	138	
67	Železo a oceľ	151	139	130	139	138	125	122	126	115	117	115	114	112	
85	Obuv	87	114	103	106	86	84	89	99	102	96	97	97	97	
82	Nábytok  a jeho časti, žinienky, matrace, podušky a podobný čalúnený nábytok	112	147	153	136	122	61	69	69	81	72	71	70	69	
02	Mliečne výrobky a vajcia	-3	27	51	49	50	43	37	48	80	70	73	76	78	
62	Výrobky z usní	166	142	152	141	119	67	56	55	74	58	55	52	49	
64	Papier, lepenka a výrobky z papieru a lepenky	63	55	56	76	73	69	64	66	62	66	66	66	66	
81	Prefabrikované budovy, zdravotnícke výrobky, inštalačné, vykurovacie a osvetlvacie techniky	38	40	52	45	28	27	44	50	59	50	50	51	52	
79	Ostatné dopravé a prepravné prostriedky	-11	82	91	-18	65	33	95	33	54	54	56	57	58	
27	Surové hnojivá iné než v odd. 56 a surové úžitkové nerasty (okrem uhlia, ropy a drahokamov)	42	22	22	41	37	55	53	36	50	49	50	51	52	
78	Cestné vozidlá	5	3	-20	-26	5	41	53	63	47	53	54	55	56	
66	Výrobky z nekovových nerastov	122	97	99	87	80	53	54	53	47	43	39	36	34	
57	Plasty v prvotnej forme	72	73	74	85	80	74	60	64	44	56	55	54	53	
83	Cestvná galantéria, kabelky a pod. výrobky	51	42	7	8	8	10	24	41	43	31	32	32	33	
68	Neželezné kovy	22	10	3	83	71	62	47	36	40	49	49	50	50	
63	Výrobky z korku a dreva	84	100	89	78	52	34	27	22	28	22	20	18	17	
51	Organické chemikálie	-3	-14	-16	38	22	20	13	13	26	24	26	27	28	
00	Živé zvieratá iné než v oddiele 03	119	78	53	35	70	14	42	53	25	8	-2	-12	-22	
41	Živočíšne oleje a tuky	145	70	106	73	82	27	-29	2	21	4	0	-2	-5	
69	Kovové výrobky inde neuvedené	23	19	23	24	8	-7	-4	-9	-6	-9	-10	-11	-12	
06	Cukor, výrobky z cukru a medu	-12	-28	-63	-30	7	46	-24	-18	-8	-1	1	2	3	
77	Elektrické zariadenia, prístroje a spotrebiče a ich elektrické časti (vrátane nenelektrických príbuzných spotrebičov)	-18	-35	-27	-14	-16	-19	-11	-16	-13	-12	-12	-12	-11	
33	Ropa, ropné výrobky a príbuzné materiály	-60	-62	-67	-52	-45	-33	-43	-28	-16	-21	-20	-18	-17	
89	Rôzne výrobky inde nezaradené	5	-8	5	-25	-26	-46	-40	-27	-18	-32	-32	-33	-34	
76	Telekomunikační prístroje a zariadenia a zariadenia na záznam a reprodukciu zvuku	-69	-70	-76	-76	-70	-56	-42	-37	-19	-31	-29	-28	-27	
74	Stroje a zariadenia všeobecne používané v priemysle, ich diely	-48	-50	-48	-47	-52	-72	-47	-27	-20	-31	-30	-29	-28	
11	Nápoje	-29	-6	-13	-24	-34	-47	-74	-52	-22	-48	-50	-52	-54	
25	Vláknina a zberový papier	101	72	78	3	-6	20	-3	-41	-29	-38	-44	-50	-54	
73	Kovospracujúce stroje	-95	-50	-19	-25	-15	7	-8	-11	-35	-11	-9	-8	-6	
04	obilniny a obilné výrobky	-7	18	128	12	-23	49	42	-7	-41	-14	-18	-22	-25	
61	Kože, kožené výrobky a vypracované kože	46	16	-6	-29	-9	-77	-70	-63	-42	-58	-59	-60	-61	
58	Plastické hmoty v neprvotných formách	61	41	35	34	12	-7	-16	-38	-45	-41	-46	-51	-55	
72	Strojné zariadenia používané špeciálne v určitých priemyselných odvetviach	-64	-77	-92	-88	-55	-43	-31	-33	-45	-35	-33	-31	-29	
07	Káva, čaj, kakao, korenie a výrobky z nich	-91	-93	-90	-71	-91	-107	-101	-82	-47	-72	-70	-69	-68	
65	Textilné priadze, tkaniny, trhové výrobky z nich a iné príbuzné výrobky	55	56	58	69	1	-27	-42	-45	-48	-53	-58	-62	-66	
26	Textilné vlákna a ich odpad	-55	-91	-84	-62	-75	-91	-91	-90	-53	-73	-73	-73	-72	
09	Rôzne jedlé výrobky a prípravky	-156	-132	-109	-50	-53	-74	-67	-42	-54	-47	-45	-44	-42	
52	Anorganické chemikálie	-34	-18	-49	-18	-15	-28	-42	-52	-56	-50	-53	-55	-57	
71	Stroje a zariadenia na výrobu energie	-22	-6	5	31	-23	-61	-59	-47	-56	-55	-57	-58	-59	
55	Silice a vonné látky, toaletné, leštiace a čistiace prípravky	-74	-78	-75	-57	-69	-81	-87	-80	-73	-78	-79	-79	-79	
59	Chemické prostriedky a výrobky inde neuvedené	12	-26	1	-33	-66	-65	-99	-85	-82	-100	-107	-113	-118	
87	Odborné vedecké a riadiace prísttroje a zariadenia	-18	-33	-36	-49	-57	-91	-109	-97	-82	-102	-107	-111	-114	
42	Nevysychavé rastlinné oleje a tuky, surové, rafinované alebo prerušené destilované	-121	-145	-61	-8	-31	-20	-24	-98	-84	-64	-65	-65	-65	
21	Usne, kože a kožušiny, surové	48	48	27	43	8	-61	-84	-102	-93	-106	-115	-123	-131	
05	Zelenina a ovocie	-32	-35	-88	-84	-86	-121	-122	-137	-99	-137	-145	-152	-160	
43	Živočíšne a rastlinné oleje a tuky, zušľachtené, vosky živočíšneho alebo rastlinného pôvodu, nepoživateľné zmesi alebo výrobky z rastlinných a živočíšnych olejov inde neuvedené	-138	-129	-155	-95	-25	-3	-63	-32	-104	-32	-27	-22	-17	
12	Tabak a tabakové výrobky	-77	-59	-33	-63	-51	-53	-78	-77	-107	-85	-87	-89	-91	
54	Liečivá a farmaceutické výrobky	-15	-31	-54	-57	-67	-85	-107	-125	-112	-122	-127	-132	-136	
75	Kancelárske stroje  a zariadenia na automatické spracovanie dát	-226	-215	-282	-257	-211	-122	-66	-87	-116	-91	-87	-83	-80	
08	Krmivá pre zvieratá (okrem nemletých obilnín)	-122	-164	-164	-117	-68	-86	-79	-89	-116	-88	-86	-85	-83	
01	Maso a mäsové výrobky	16	1	-58	-27	-61	-131	-137	-201	-123	-196	-218	-242	-269	
28	Rudy a kovový odpad	-106	-120	-144	-137	-139	-126	-124	-138	-133	-137	-137	-138	-139	
29	Suroviny živočíšneho a rastlinného pôvodu	-74	-104	-120	-137	-145	-163	-165	-175	-156	-177	-182	-186	-190	
53	Farbivá, trisloviny a pigmenty	-90	-104	-95	-106	-122	-169	-203	-227	-222	-237	-253	-270	-287	
32	Uhlie, koks a brikety	-359	-395	-418	-313	-431	-398	-426	-399	-237	-294	-287	-280	-274	
03	Ryby (okrem morských savcov), ulitníky, mäkkýše	-202	-259	-254	-259	-250	-239	-261	-259	-258	-263	-265	-267	-268	
88	Fotografické prístroje, výstroj a potreby a optické výrobky, hodinky a hodiny	-192	-206	-200	-178	-199	-234	-234	-268	-287	-269	-276	-283	-289	
23	Surový kaučuk (vrátane sysntetického a regenerovaného)	-193	-280	-215	-188	-266	-246	-362	-377	-359	-389	-448	-584	####	
34	Vykurovací plyn, zemný aj priemyselný	-391	-428	-400	-371	-348	-368	-427	-714	-883	-567	-597	-632	-679	
Zdroj: Vlastné výpočty na základe údajov  MH SR.
	Tabuľky č. 1 a 2 vyjadrujú index RCA meraný z hodnôt zahraničného obchodu SR podľa SITC za roky 1993 až 2001. Hodnoty za roky 2002 až 2005 sú vypočítané z predikovaných hodnôt exportu a importu vypočítaných na základe metódy regresnej analýzy z rokov 1993 až 2001 a teda majú len odhadný charakter. Tabuľka č.1 je zostavená na základe dvojmiestnej klasifikácie SITC, pričom poradie jednotlivých skupín sme zostavili podľa hodnôt dosiahnutých v roku 2001.
	Tabuľka č. 2 dokumentuje, že takmer vo všetkých triedach SITC dosahuje slovenský zahraničný obchod komparatívne nevýhody. Mierne komparatívne výhody dosahujeme  pri triede 6 (avšak so zhoršujúcim sa trendom!), 7 a 8, pri ktorých je predpoklad istého zlepšenia. Treba zdôrazniť, že najväčší podiel na exporte majú práve triedy 7 (38,5 % v roku 2001), 6 (27,4 %) a 8 (13,5 %). Pri importe sú najvýznamnejšie triedy 7 (37,6 %), 6 (18,5 %), 3 (15,2%), 5 (10,3 %) a 8 (9 %).
	Z tabuľky č.1 vyplýva, že v roku 2001 dosahovalo len 25 skupín kladnú hodnotu indexu RCA a 40 malo zápornú hodnotu, z čoho vyplýva, že vo väčšine tovarových skupín dosahuje slovenský zahraničný obchod komparatívnu nevýhodu. Taktiež treba zdôrazniť negatívny fakt a to, že skupiny, ktoré majú relatívne vysoký index RCA sú tovary s nízkou pridanou hodnotou alebo s nízkou mierou spracovania, teda sme konkurencieschopní v exporte najmä vďaka nízkej cene surovín a miezd, čo z dlhodobého hľadiska s ohľadom na vstup do EÚ nie je udržateľný a žiadúci trend.

Tabuľka č. 2 – Odkryté komparatívne výhody a nevýhody SR za roky 1993-2001 a predikcia do roku 2005 podľa jednomiestnej nomenklatúry SITC.

RCA	1993	1994	1995	1996	1997	1998	1999	2000	2001	05/2002	2002	2003	2004	2005	
0	Potraviny a živé zvieratá	-29	-43	-32	-47	-49	-49	-53	-57	-52	-48	-57	-59	-60	-61	
1	Nápoje a tabak	-50	-32	-23	-41	-43	-50	-76	-65	-61	-56	-68	-70	-72	-74	
2	Surové materiály	-4	-3	-16	-9	-4	-7	1	-18	-11	-22	-11	-11	-11	-11	
3	Nerastné palivá, mazivá	-145	-142	-142	-122	-122	-114	-100	-92	-84	-85	-85	-83	-81	-79	
4	Oleje, tuky a vosky	-88	-104	-62	-25	-18	-13	-33	-67	-69	-11	-50	-49	-49	-49	
5	Chemikálie	6	-2	-3	7	-7	-18	-36	-32	-35	-42	-35	-38	-40	-42	
6	Trhové výrobky	94	85	82	92	72	51	41	41	39	36	37	35	33	31	
7	Stroje, prepravné zariad.	-41	-38	-43	-42	-24	-8	4	10	2	5	6	8	9	10	
8	Priemyselné výrobky	40	39	43	30	43	25	31	35	41	40	35	35	35	36	
9	Ostatné	-110	-124	-128	-26	3	-23	145	120	151	90	223	331	####	####	
Zdroj: Vlastné výpočty na základe údajov  MH SR.

Tabuľka č. 3 vyjadruje RCA počítaný podľa Klasifikácie produkcie odvetví OKEČ. Táto klasifikácia charakterizuje hospodársku činnosť a nie priamo konkrétne tovary. No aj tu môžeme vypozorovať, pri ktorej výrobe dosahujeme na svetových trhoch lepšie  konkurenčné postavenie. Daná tabuľka nezohľadňuje realizované reexporty, berie teda do úvahy len čistý export a import.
Priemyselná výroba ako celok dosahuje mierne kladné hodnoty, avšak na druhej strane, vysoko záporné hodnoty dosahuje ťažba nerastných surovín, z čoho vidno, že naše hospodárstvo je vysoko závislé na dovoze nerastných surovín. V dvojmiestnom delení OKEČ dosahuje zhruba polovica skupín kladné a polovica záporné hodnoty

Tabuľka č. 3 – RCA počítaný podľa OKEČ za roky 1999-2001.
OKEČ	Názov	RCA	
		1999	2000	2001	
C	Ťažba nerastných surovín	-293,55	-342,92	-330,74	
D	Priemyselná výroba	13,49	19,36	16,00	
E	Výroba a rozvod elektriny, plynu a vody	23,11	103,12	138,52	
Priemysel spolu		-256,94	-220,44	-176,21	
	X/Y=vývoz/dovoz	0,91	0,94	0,87	
OKEČ	Názov	RCA	
		1999	2000	2001	
15	Výroba potravín a nápojov	-61,15	-57,90	-41,25	
16	Spracovanie tabaku	-73,67	-75,37	-111,47	
17	Textilná výroba	-87,63	-93,66	-85,42	
18	Odevná výroba; spracovanie a farbenie kožušín	142,02	144,10	137,92	
19	Vyčiňovanie a úprava kože, výr. brašnár. a sedlár. tovaru a obuvi	38,69	45,36	51,66	
20	Drevárska o korkár. výr. okrem výr. nábytku a výrobkov zo slamy, prútia	106,03	93,58	86,28	
21	Výroba celulózy, papiera a výrobkov z papiera	54,53	49,91	51,39	
22	Vydavateľstvo, tlač a reprodukcia náhradných nosičov záznamu	5,24	33,00	40,35	
23	Výroba koksu, rafinovaných ropných produktov a jadrových palív	89,36	173,05	128,06	
24	Výroba chemikálií a chemických výrobkov	-26,78	-22,21	-23,57	
25	Výroba výrobkov z gumy a plastov	-7,48	-20,14	-10,22	
26	Výroba ostatných nekovových minerálnych výrobkov	63,38	63,98	58,15	
27	Výroba kovov	89,46	87,43	79,51	
28	Výroba kovových konštrukcií a kov. výrobkov okrem výr. stroj. a zariad.	2,94	2,03	0,64	
29	Výroba strojov a zariadení i.n.	-31,21	-24,24	-23,41	
30	Výroba kancelárskych strojov a počítačov	-66,84	-87,57	-116,21	
31	Výroba elektrických strojov a prístrojov i.n.	-0,02	2,20	5,94	
32	Výroba rádiových, televíznych a spojových zariadení a prístrojov	-56,93	-51,45	-30,74	
33	Výroba zdravotníckych, presných a optických prístrojov a hodín	-128,89	-126,52	-109,65	
34	Výroba motorových vozidiel, prívesov a návesov	52,83	62,71	42,42	
35	Výroba ostatných dopravných zariadení	84,18	34,69	52,40	
36	Výroba nábytku, výroba i.n.	26,04	34,82	48,72	
D	V.	Priemyselná výroba	13,49	19,36	16,00	
Zdroj: Vlastné výpočty na základe údajov  MH SR.