Title: Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky
Author: PC MZV SR
Last saved by: agenda0
Company: MV SR

Príloha č. 1

nariadenie rady (es) č. 539/2001
z 15. marca 2001
uvádzajúce zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať víza 
pri prekračovaní vonkajších hraníc a krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od tejto povinnosti

rada európskej únie,

so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä jej článok 62 bod (2) (b) (i).
so zreteľom na návrh komisie,^(1) 

^(1) OJ C 177 E, 27.6.2000, s. 66

so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu,^(2) 

^(2) Stanovisko z 5. júla 2000 (doposiaľ nebolo uverejnené v Úradnom vestníku)

keďže:
(1) 	podľa článku 62 bod (2) (b) Zmluvy má rada prijať pravidlá týkajúce sa víz na pobyty zamýšľané na menej ako tri mesiace a v tejto súvislosti sa požaduje určenie zoznamu tých tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať vízum pri prekračovaní vonkajších hraníc, a tých krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od tejto povinnosti. Článok 61 uvádza tieto zoznamy medzi sprievodnými opatreniami, ktoré priamo súvisia s voľným pohybom osôb v priestore slobody, bezpečnosti a spravodlivosti;
(2) 	toto nariadenie vychádza priamo zo schengenského acquis podľa Protokolu, ktorý ho integruje do rámca Európskej únie, ďalej uvádzaný ako „Schengenský protokol„. Toto nebude mať vplyv na záväzky členských štátov vyplývajúce z acquis, ako je definované v Prílohe A k Rozhodnutiu 1999/435/ES z 20. mája 1999 týkajúceho sa definovania schengenského acquis na účel stanovenia, v súlade s príslušnými ustanoveniami Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva a Zmluvy o Európskej únii, právneho základu pre každé z ustanovení alebo rozhodnutí, ktoré tvoria acquis,^(3) 

^(3) OJ L 176, 10.7.1999, s. 1

(3) 	toto nariadenie je súčasťou ďalšieho rozvoja tých ustanovení, vo vzťahu ku ktorým bola podľa Schengenského protokolu schválená užšia spolupráca, a spadá do oblasti uvedenej v článku 1 bod B Rozhodnutia 1999/437/ES zo 17. mája 1999 o určitých opatreniach na uplatňovanie Dohody uzavretej medzi Radou Európskej únie a Islandskou republikou a Nórskym kráľovstvom týkajúcej sa pridruženia týchto dvoch štátov k implementácii, uplatňovaniu a rozvíjaniu schengenského acquis;^(4) 

^(4) OJ L 176, 10.7.1999, s. 31

(4) 	podľa článku 1 Protokolu o stanovisku Spojeného kráľovstva a Írska, tvoriaceho prílohu k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o založení Európskeho spoločenstva, sa Írsko a Spojené kráľovstvo nezúčastňujú na prijatí tohto nariadenia. Následne a bez toho, aby bol dotknutý článok 4 vyššie zmieneného protokolu, sa ustanovenia tohto nariadenia nevzťahujú ani na Írsko, ani na Spojené kráľovstvo;
(5) 	určenie tých tretích krajín, ktorých štátni príslušníci podliehajú vízovej povinnosti a tých, ktorí sú od nej oslobodení, sa riadilo uvážlivým hodnotením, od prípadu k prípadu, rôznych kritérií súvisiacich, okrem iného, s nelegálnou imigráciou, verejným záujmom a bezpečnosťou, a so zahraničnými vzťahmi Európskej únie s tretími krajinami, pričom sa venovala pozornosť aj aspektom regionálnej spojitosti a reciprocity. Treba vytvoriť ustanovenie pre mechanizmus spoločenstva, ktorý umožní realizáciu tejto zásady reciprocity, ak sa jedna z tretích krajín zaradených do Prílohy II tohto nariadenia rozhodne uložiť štátnym príslušníkom jedného alebo viacerých členských štátov vízovú povinnosť;
(6) 	keďže Dohoda o Európskom hospodárskom priestore oslobodzuje štátnych príslušníkov Islandu, Lichtenštajnska a Nórska od vízovej povinnosti, tieto krajiny nie sú zaradené do zoznamu v Prílohe II k tomuto nariadeniu;
(7) 	pokiaľ ide o osoby bez štátnej príslušnosti a osoby uznané za utečencov, bez toho, aby boli dotknuté záväzky podľa medzinárodných zmlúv podpísaných členskými štátmi, a najmä Európskej dohody o zrušení víz pre utečencov podpísanej v Štrasburgu 20. apríla 1959, rozhodnutie o vízovej povinnosti alebo oslobodení od nej sa má zakladať na tej tretej krajine, v ktorej majú tieto osoby trvalé bydlisko a v ktorej im boli vydané ich cestovné doklady. Avšak vzhľadom na rozdiely vo vnútroštátnej legislatíve aplikovateľnej na osoby bez štátnej príslušnosti a na osoby uznané za utečencov, môžu členské štáty rozhodnúť, či tieto kategórie osôb budú podliehať vízovej povinnosti, keď tretia krajina, v ktorej majú tieto osoby trvalé bydlisko a v ktorej im boli vydané ich cestovné doklady, je jednou z tretích krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od vízovej povinnosti.
(8) 	v špecifických prípadoch, kde sú vymedzené osobitné vízové pravidlá, môžu členské štáty oslobodiť od vízovej povinnosti určité kategórie osôb, alebo ju nariadiť v súlade s medzinárodným právom verejným alebo obyčajou;
(9) 	s cieľom zabezpečiť, aby sa tento systém uplatňoval otvorene a aby dotknuté osoby boli informované, majú členské štáty oznamovať ostatným členským štátom a komisii opatrenia, ktoré prijímajú v súlade s týmto nariadením. Z tých istých dôvodov majú byť tieto informácie uverejnené aj v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev (Official Journal of European Communities);
(10) 	Podmienky upravujúce vstup na územie členských štátov alebo vydávanie víz nebudú mať vplyv na pravidlá, ktorými sa v súčasnosti riadi uznávanie platnosti cestovných dokladov;
(11) 	v súlade so zásadou proporcionálnosti ustanovenej v článku 5 Zmluvy je uzákonenie nariadenia uvádzajúceho zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať víza pri prekračovaní vonkajších hraníc, a krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od tejto povinnosti, tak potrebným ako aj vhodným prostriedkom na zabezpečenie efektívneho fungovania spoločných vízových pravidiel;
(12) 	toto nariadenie ustanovuje úplnú harmonizáciu pokiaľ ide o tretie krajiny, ktorých štátni príslušníci podliehajú vízovej povinnosti na prekročenie vonkajších hraníc členských štátov a tie krajiny, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od tejto povinnosti. Avšak uplatňovanie oslobodenia od vízovej povinnosti pre štátnych príslušníkov určitých tretích krajín, ktoré sú uvedené na zozname v Prílohe II, nadobudne účinnosť až neskôr. Na tento účel prijme rada rozhodnutie pre každú z týchto krajín na základe správ vypracovaných komisiou;

prijala toto nariadenie:

Článok 1

1. 	Od štátnych príslušníkov tretích krajín na zozname v Prílohe I sa bude vyžadovať, aby mali víza pri prekračovaní vonkajších hraníc členských štátov.
2. 	Bez toto, aby bol dotknutý článok 8 (2), budú štátni príslušníci tretích krajín na zozname v Prílohe II oslobodení od povinnosti objasnenej v odseku 1 pre pobyty nepresahujúce celkom tri mesiace.
3. 	Štátni príslušníci nových tretích krajín, ktoré predtým patrili na zoznamy v prílohách I a II, budú podliehať ustanoveniam odseku 1, respektíve 2, pokiaľ a kým rada nerozhodne inak podľa postupu ustanoveného v príslušnom ustanovení Zmluvy.
4. 	Tým, že tretia krajina na zozname v Prílohe II zavedie vízovú povinnosť pre štátnych príslušníkov členského štátu, podnieti sa uplatnenie nasledovných ustanovení bez toho, aby bola dotknutá akákoľvek dohoda, ktorú mohlo predtým spoločenstvo uzavrieť s touto treťou krajinou a ktorá poskytovala oslobodenie od vízovej povinnosti:
(a) 	členský štát môže písomne oznámiť Komisii a Rade skutočnosť, že tretia krajina zaviedla vízovú povinnosť;
(b) 	v prípade takéhoto oznámenia sa povinnosť členského štátu uložiť štátnym príslušníkom dotknutej tretej krajiny vízovú povinnosť zavedie dočasne 30 dní po oznámení, pokiaľ rada, konajúc predtým na základe kvalifikovanej väčšiny, nerozhodne inak;
(c) 	dočasné zavedenie vízovej povinnosti uverejní rada v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev (Official Journal of European Communities) predtým, ako nadobudne účinnosť;
(d) 	komisia preskúma každú žiadosť podanú radou alebo členským štátom, ktorý podáva návrh rade na zmenu a doplnenie príloh k tomuto nariadeniu o tom, aby bol dotknutý tretí štát zaradený do Prílohy I a odstránený z Prílohy II;
(e) 	ak predtým, ako rada prijme takúto zmenu a doplnenie príloh k tomuto nariadeniu, tretia krajina zruší svoje rozhodnutie zaviesť vízovú povinnosť, dotknutý členský štát to okamžite písomne oznámi komisii a rade;
(f) 	Rada uverejní takéto oznámenie v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev (Official Journal of European Communities). Dočasné zavedenie vízovej povinnosti pre štátnych príslušníkov dotknutej tretej krajiny sa zruší 7 dní od dátumu jeho uverejnenia.

Článok 2

Na účely tohto nariadenia „vízum„ znamená povolenie vydané členským štátom, alebo rozhodnutie prijaté týmto štátom, ktoré sa vyžaduje na účel:
•	vstupu kvôli zamýšľanému pobytu v tomto členskom štáte alebo vo viacerých členských štátoch, ktorý nepresahuje celkom tri mesiace,
•	vstupu kvôli tranzitu cez územie tohto členského štátu alebo viacerých členských štátov, s výnimkou tranzitu na letisku.

Článok 3

Bez toho, aby boli dotknuté záväzky podľa Európskej dohody o zrušení víz pre utečencov podpísanej v Štrasburgu 20. apríla 1959, osoby uznané za utečencov a osoby bez štátnej príslušnosti:
•	budú podliehať vízovej povinnosti, ak tretia krajina, kde majú trvalé bydlisko a ktorá vydala ich cestovné doklady, je jednou z krajín na zozname v Prílohe I;
•	môžu byť oslobodení od vízovej povinnosti, ak tretia krajina, kde majú trvalé bydlisko a ktorá vydala ich cestovné doklady, je jednou z krajín na zozname v Prílohe II.

Článok 4

1. 	Členský štát môže stanoviť výnimky z vízovej povinnosti stanovenej v článku 1 (1) alebo z vízovej povinnosti stanovenej v článku 1 (2) pokiaľ ide o:
(a) 	držiteľov diplomatických pasov, služobných pasov alebo iných služobných pasov;
(b) 	civilnej leteckej a námornej posádky;
(c) 	posádku lietadla a účastníkov núdzových a záchranných letov a iných pomocníkov v prípade katastrofy alebo nešťastia;
(d) 	civilnú posádku lodí plávajúcich v medzinárodných vodách;
(e) 	držiteľov priepustky (laissez-passer) vydanej niektorou z medzivládnych medzinárodných organizácií svojim úradníkom.
2. 	Členský štát môže oslobodiť od vízovej povinnosti žiaka so štátnou príslušnosťou tretej krajiny uvedenej na zozname v Prílohe I, ktorý má trvalé bydlisko v tretej krajine uvedenej na zozname v Prílohe II a ktorý cestuje v súvislosti so školskou exkurziou ako člen skupiny žiakov sprevádzaných učiteľom z danej školy.
3. 	Členský štát môže stanoviť výnimky z vízovej povinnosti stanovenej v článku 1 (2) pokiaľ ide o osoby vykonávajúce platenú činnosť počas svojho pobytu.

Článok 5

1. 	Do 10 pracovných dní od nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia oznámia členské štáty ostatným členským štátom a komisii opatrenia, ktoré prijali podľa druhého podoseku článku 3 a článku 4. Akékoľvek ďalšie zmeny k týmto opatreniam budú obdobne oznámené do piatich pracovných dní.
2. 	Komisia uverejní pre informáciu v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev (Official Journal of European Communities) opatrenia, ktoré boli oznámené podľa odseku 1.

Článok 6

Toto nariadenie nebude mať vplyv na právomoc členských štátov ohľadom uznávania štátov a územných jednotiek a pasov, cestovných dokladov a dokladov totožnosti vydaných ich orgánmi.

Článok 7

1. 	Nariadenie rady (ES) č. 574/1999 ^(1) bude nahradené týmto nariadením.

^(1) OJ L 72, 18.3.1999, s. 2

2. 	Konečná verzia Spoločných konzulárnych pokynov (CCI) a Spoločnej príručky (CM), ako vyplýva z Rozhodnutia Schengenského výkonného výboru z 28. apríla 1999 (SCH/Com-ec (99) 13) sa mení a dopĺňa takto:
1. 	záhlavie  Prílohy 1 časť I Spoločných konzulárnych pokynov a Prílohy 5 časť I Spoločnej príručky sa nahrádza týmto:
„Spoločný zoznam tretích krajín, štátni príslušníci ktorých podliehajú vízovej povinnosti uloženej Nariadením (ES) č. 539/2001;
2. 	zoznam v Prílohe 1 časť I Spoločných konzulárnych pokynov a Prílohy 5 časť I Spoločnej príručky sa nahrádza zoznamom v Prílohe I tohto nariadenia;
3. 	záhlavie Prílohy 1 časť II Spoločných konzulárnych pokynov a Prílohy 5 časť II Spoločnej príručky sa nahrádza týmto:
„Spoločný zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od vízovej povinnosti Nariadením (ES) č. 539/2001;
4. 	zoznam v Prílohe 1 časť II Spoločných konzulárnych pokynov a Prílohy 5 časť II Spoločnej príručky sa nahrádza zoznamom v Prílohe II tohto nariadenia;
5. 	časť III Prílohy 1 Spoločných konzulárnych pokynov a časť III Prílohy 5 Spoločnej príručky sa vypúšťa.
3. Rozhodnutie Schengenského výkonného výboru z 15. decembra 1997 (SCH/Com-ex (97) 32) a zo 16. decembra 1998 (SCH/Com-ex 53, rev. 2) sa ruší.

Článok 8

1. 	Toto nariadenie nadobúda účinnosť v dvadsiaty deň odo dňa jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev (Official Journal of European Communities) .
2. 	Avšak o nadobudnutí účinnosti článku 1 (2) pre štátnych príslušníkoch krajiny v Prílohe II, ktorá je označená hviezdičkou, rozhodne následne Rada, konajúc v súlade s článkom 67(3) Zmluvy, na základe správy uvedenej v nasledovnom pododseku.
Na tento účel požiada Komisia dotknutú krajinu, aby uviedla, aké záväzky je pripravená prijať v oblasti nelegálnej imigrácie a nelegálneho pobytu, vrátane repatriácie osôb z tejto krajiny, ktoré majú nelegálny pobyt, a aby o tom podala správu rade. Komisia predloží rade prvú správu spolu s akýmikoľvek užitočnými odporúčaniami najneskôr do 30. júna 2001.
Predtým ako rada prijme akt zahrňujúci toto rozhodnutie, bude požiadavka stanovená v článku 1 (1) uplatniteľná na štátnych príslušníkov tejto krajiny. Články 2 až 6 tohto nariadenia sa uplatnia v plnom znení.

Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a je priamo uplatniteľné v členských štátoch v súlade so Zmluvou o založení Európskeho spoločenstva

V Bruseli 15. marca 2001						Za radu
									predseda
									M-I. KLINGVALL

príloha i
spoločný zoznam uvedený v článku 1 (1)

1.   štátY
Afganský islamský štát
Albánska republika
Alžírska demokratická a ľudová republika
Angolská republika
Antigua a Barbuda
Arménska republika
Azerbajdžanská republika
Bahamské spoločenstvo
Bangladéšská ľudová republika
Barbados
Belize
Beninská republika
Bhutánske kráľovstvo
Bieloruská republika
Botswanská republika
Burkina Faso
Burundská republika
Čadská republika
Čínska ľudová republika
Dominické spoločenstvo
Dominikánska republika
Džibutská republika
Egyptská arabská republika
Eritrea
Etiópska federatívna demokratická republika
Federácia
Fidžijská republika
Filipínska republika
Gabonská republika
Gambijská republika
Ghanská republika
Grenadský štát
Gruzínsko
Guinejská republika
Guyanská republika
Haitská republika
Indická republika
Indonézska republika
Iracká republika
Iránska islamská republika
Jamajka
Jemenská republika
Jordánske hašimovské kráľovstvo
Juhoafrická republika
Juhoslovanská zväzová republika
Kambodžské kráľovstvo
Kamerunská republika
Kapverdská republika
Katarský štát
Kazašská republika
Kenská republika
Kirgizská republika
Kiribati
Kolumbijská republika
Komorská federatívna islamská republika
Konžská republika
Konžská demokratická republika
Kórejská ľudovodemokratická republika
Kubánska republika
Laoská ľudovodemokratická republika
Lesothské kráľovstvo
Libanonská republika
Libérijská republika
Macedónska republika
Madagaskarská republika
Malawijská republika
Maledivská republika
Malijská republika
Marocké kráľovstvo
Marshallove ostrovy
Mauretánska islamská republika
Mauricijská republika
Mikronézske federatívne štáty
Moldavská republika
Mongolsko
Mozambická republika
Myanmarský zväz
Namíbijská republika
Nauruská republika
Nepálske kráľovstvo
Nezávislý štát Samoa
Nigerská republika
Nigérijská federatívna republika
Omán
Palauská republika
Pakistanská islamská republika
Papua-Nová Guinea
Republika Bosna a Hercegovina
Republika Guinea - Bissau
Republika Rovníková Guinea
Republika Peru
Republika Pobrežie Slonoviny
Republika Surinam
Republika Togo
Republika Trinidad a Tobago
Ruská federácia
Rwandská republika
Saudskoarabské kráľovstvo
Senegalská republika
Seychelská republika
Sierraleonská republika
Somálska demokratická republika
Spojené arabské emiráty
Spoločenstvo ostrovov Severné Mariány
Srilanská demokratická socialistická republika
Stredoafrická republika
Sudánska republika
Svazijské kráľovstvo
Svätá Lucia
Svätý Tomáš a Princov ostrov
Svätý Vincent a Grenadíny
Šalamúnove ostrovy
Štát Bahrajn
Sýrska arabská republika
Štát Kuvajt
Tadžická republika
Tanzánijská zjednotená republika
Tonžské kráľovstvo
Thajské kráľovstvo
Tuniská republika
Turecká republika
Turkménsko
Tuvalu
Ugandská republika
Ukrajina
Uzbecká republika
Vanuatská republika
Veľká socialistická ľudová líbyjská arabská džamahírija
Vietnamská socialistická republika
Zambijská republika
Zimbabwianska republika
2. územné jednotky a SAMOSPRÁVNE ÚZEMIA, ktoré nie sú uznané za štáty najmenej jedným členským štátom
Palestína
Taiwan, Čínska provincia
Východný Timor

príloha iI
spoločný zoznam uvedený v článku 1 (2)
1. štáty
Andorrské kniežatstvo
Argentínska republika
Austrália
Bolívijská republika
Brazílska federatívna republika
Brunejsko-darussalamský štát
Bulharská republika
Cyperská republika
Česká republika
Čílska republika
Ekvádorská republika
Estónska republika
Guatemalská republika
Honduraská republika
Chorvátska republika
Japonsko
Kanada
Kórejská republika
Kostarická republika
Litovská republika
Lotyšská republika
Maďarská republika
Malajzia
Maltská republika
Monacké kniežatstvo
Nikaragujská republika
Nový Zéland
Panamská republika
Paraguajská republika
Poľská republika
Republika Salvador
Rumunsko (*)
Sanmarínska republika
Slovenská republika
Singapurská republika
Slovinská republika
Spojené štáty americké
Spojené štáty mexické
Štát Izrael
Švajčiarska konfederácia
Uruguajská východná republika
Vatikánsky mestský štát
Venezuelská republika
2. osobitné administratívne oblasti čínskej ľudovej republiky
Hongkong^(1)
Macao^(2)
______________________________
^(1) Oslobodenie od vízovej povinnosti sa týka iba držiteľov pasu „Osobitnej administratívnej oblasti Honkongu„
^(2) Oslobodenie od vízovej povinnosti sa týka iba držiteľov pasu „Regiao Administrativa Especial de Macau„.

Príloha č. 2

Vízový režim Slovenskej republiky 
so štátmi uvedenými na Prílohe II nariadeniA

1. štáty
Andorrské kniežatstvo | BS^(1), R
Argentínska republika | R
Austrália | BSJ
Bolívijská republika | DaSP
Brazílska federatívna republika | DaSP, R
Brunejsko-darussalamský štát | VS
Bulharská republika | BS
Cyperská republika | BS
Česká republika | BS
Čílska republika | BS
Ekvádorská republika | BSJ, R
Estónska republika | BS
Guatemalská republika | VS
Honduraská republika | VS
Chorvátska republika | BS
Japonsko | DaSP, R
Kanada | BSJ
Kórejská republika | BS
Kostarická republika | VS
Litovská republika | BS
Lotyšská republika | BS
Maďarská republika | BS
Malajzia | BS
Maltská republika | BS
Monacké kniežatstvo | BS^(2)
Nikaragujská republika | VS
Nový Zéland | BSJ
Panamská republika | DaSP
Paraguajská republika | DaSP
Poľská republika | BS
Republika Salvador | VS
Rumunsko (*) | BS
Sanmarínska republika | BS
Singapurská republika | BS^(3), R
Slovinská republika | BS
Spojené štáty americké | BSJ
Spojené štáty mexické | DaSP, R
Štát Izrael | BS
Švajčiarska konfederácia | BS
Uruguajská východná republika | DaSP, R
Vatikánsky mestský štát (Svätá Stolica) | BS^(4)
Venezuelská republika | DaSP,R
2. osobitné administratívne oblasti čínskej ľudovej republiky
Hongkong | BS^(3), R
Macao | R

Vízový režim Slovenskej republiky 
so štátmi, ktorých štátni občania sú oslobodení od vízovej povinnosti podľa dohody o európskom hospodárskom priestore 

Islandská republika | BS
Lichtenštajnské kniežatstvo | BS^(5)
Nórske kráľovstvo | BS

Vízový režim Slovenskej republiky 
s írskom a spojeným kráľovstvom veľkej británie a severného írska

Írsko | BS
Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska | BS

Vysvetlivky:
BS – bezvízový styk pre držiteľov všetkých druhov cestovných dokladov
BSJ – jednostranný bezvízový styk 
DaSP – bezvízový styk pre držiteľov diplomatických alebo služobných pasov 
R- rozpracované dohody o zrušení vízovej povinnosti pre držiteľov všetkých druhov cestovných dokladov
VS- vízový styk
^(1)  - bezvízový styk ako pre Francúzsku republiku alebo pre Španielske kráľovstvo
^(2) - bezvízový styk ako pre Francúzsku republiku
^(3) - bezvízový styk na 14 dní
^(4) - bezvízový styk ako pre Taliansku republiku
^(5) - bezvízový styk ako pre Švajčiarsku konfederáciu

Príloha č. 3