Title: Najvyšší súd
Author: ps
Last saved by: tapferova
Company: mvsr

Najvyšší súd		7 Sž 137/02
Slovenskej republiky
ROZSUDOK
V MENE SLOVENSKEJ REPUBLIKY
Najvyšší súd Slovenskej republiky v senáte zloženom z predsedu JUDr. Sergeja Kohúta, sudcov JUDr. Eleny Kováčovej a JUDr. Tatiany Aschenbrennerovej v právnej veci žalobcu Obec Ľubica, zastúpeného JUDr. Dušanom Mackom, advokátom v Poprade, Nám. sv. Egídia 4/7, proti žalovanému Vláda Slovenskej republiky - Úrad vlády Slovenskej republiky, zast. Mgr. Pavlom Haulíkom, komerčno-právnická kancelária, Krátka ul. č. 11, Bratislava, o preskúmanie zákonnosti Uznesenia Vlády Slovenskej republiky č. 756 zo dňa 3.7.2002, takto
r o z h o d o l
Najvyšší súd Slovenskej republiky zrušuje Uznesenie Vlády Slovenskej republiky zo dňa 3.7.2002 č. 756 k návrhu riešenia vzťahov medzi Mestom Kežmarok a Obcou Ľubica.
Žalovaný je povinný zaplatiť žalobcovi trovy konania v sume 2000 Sk a JUDr. Dušanovi Mackovi trovy právneho zastúpenia v sume 2762 Sk do troch dní odo dňa právoplatnosti tohto rozhodnutia.
Odôvodnenie:
Podanou žalobou žiadal žalobca zrušiť Uznesenie Vlády SR č. 756 zo dňa 3.7.2002, ktorým schválila návrh riešenia vzťahov medzi obcami Kežmarok a Ľubica tak, že územie, na ktorom leží sídlisko Juh, sa stáva súčasťou územia Mesta Kežmarok a nadväzujúc na to Vláda SR uložila úlohy na vec sa vzťahujúce príslušným orgánom výkonnej moci.
Žalovaný ponechal meritum veci na rozhodnutie súdu podaním z 2.4.2003 s uvedením, že pripravuje zmenu Uznesenia Vlády SR a následné opatrenia vzťahujúce sa na toto uznesenie.

7 Sž 137/02
Najvyšší súd Slovenskej republiky ako súd vecne príslušný podľa § 246 ods. 2 OSP preskúmal napadnuté Uznesenie Vlády Slovenskej republiky.
Žalobca v dôvodoch žaloby tvrdil, že súd je vecne príslušným na preskúmanie Uznesenia Vlády SR, čo žalovaný nepopieral.
Súd sa preto zaoberal meritom veci, vychádzajúc z ustanovenia či. 142 Ústavy SR, ktorý zakladá právomoc súdov preskúmavať zákonnosť rozhodnutí a postupov orgánov verejnej správy.
Podľa ustanovenia § 244 ods. 3 OSP rozhodnutiami správnych orgánov sa rozumejú nielen rozhodnutia vydané nimi v správnom konaní, ale aj ďalšie rozhodnutia, ktoré zakladajú, menia alebo zrušujú oprávnenia a povinnosti fyzických a právnických osôb, alebo ktorými môžu byť práva, právom chránené záujmy alebo povinnosti dotknuté.
V danom prípade súd konštatoval, že boli dotknuté žalobcove práva, a to v oblasti katastrálneho územia, podielových daní a cestnej dane, čím došlo k zásahu do jeho práv v oblasti verejnej správy. Navyše v dôsledku Uznesenia Vlády SR, čo sporným nebolo, došlo k uloženiu úloh pre prednostu Krajského úradu v Prešove, pre Ministerstvo financií SR vo vzťahu k Daňovému riaditeľstvu SR, teda k realizácii uvedeného Uznesenia Vlády SR.
Vzhľadom na uvedené skutočnosti bola daná právomoc súdu preskúmať zákonnosť napadnutého uznesenia, pretože bol vykonaný zásah do užívacích a vlastníckych práv žalobcu a jeho práva boli dotknuté.
Podľa či. 119 Ústavy SR Vláda SR rozhoduje o otázkach uvedených v citovanom článku Ústavy SR.
Podľa či. 120 Ústavy SR na vykonanie zákona a v jeho medziach vydáva nariadenia Vláda Slovenskej republiky.
Vychádzajúc z uvedeného Vláda SR nemala vo veci žalobcu rozhodnúť uznesením, k čomu jej nebola daná právomoc ani zo zákona, pretože podľa či. 66 Ústavy SR zlúčenie, rozdelenie alebo zrušenie obce upraví zákon a štát môže zasahovať do činnosti obce a vyššieho územného celku len spôsobom upraveným v zákone.
Územie a postavenie obce upravuje zákon č. 369/1990 Zb. Z neho nevyplýva právomoc Vlády SR zasiahnuť do právomoci obce a najmä do vytvorenia, zrušenia alebo jej rozčlenenia.

3	7 Sž 137/02
Nebolo sporným, že Obec Ľubica bola odčlenená od Mesta Kežmarok ako samostatná obec od 1.9.1992
Uvedeným dňom nastali všetky právne účinky pre túto obec ako samostatného právneho subjektu, a to vo vzťahu k obci samotnej, ako aj navonok.
Vychádzajúc z uvedeného skutkového stavu súd konštatoval, že uznesenie vlády bolo rozhodnutím, ktoré nemalo a nemôže mať právne účinky, pretože bolo vydané orgánom k tomu vecne nepríslušným a aj preto, že nemá záväznosť voči subjektom, ktorých sa rozhodnutie týka. Vláda SR nemôže vydať právny akt upravujúci spoločenské vzťahy, ktoré neboli upravené zákonom a vo väčšom rozsahu ako ustanovuje zákon, ani spôsobom odporujúcim zákonu.
Vláda SR rozhodla vo veci, ktorá nepatrila do jej kompetencie. Vzhľadom k tomu, že zákonodarca neexistenciu aktu výslovne neupravil, nebolo možné súdom len deklarovať, že takýto právny akt nemá žiadne právne účinky, čo v danom prípade bolo potrebné konštatovať, ale bolo potrebné súdom vysloviť aj jeho nezákonnosť.
Žalovaný prekročil rozsah právomoci danej mu Ústavou SR a uznesenie vydal v rozpore s Ústavou SR, ako aj so zákonom.
Za uvedených okolností Najvyšší súd Slovenskej republiky, postupujúc podľa § 250j ods. 2 OSP, zrušil napadnuté rozhodnutie žalovaného v celom rozsahu, konštatujúc, že bolo nezákonné.
O trovách konania rozhodol súd podľa § 250k ods. 1 OSP a žalovaného zaviazal zaplatiť žalobcovi trovy konania v sume 2000 Sk (zaplatený súdny poplatok) a právnemu zástupcovi JUDr. Dušanovi Mackovi trovy právneho zastúpenia v sume 2762 Sk za 2 úkony, počítajúc 1 úkon 1281 Sk a režijný paušál za 2 úkony po 100 Sk podľa vyhlášky Ministerstva spravodlivosti SR zo dňa 18.marca 2002 č. 163/2002 Z. z.
P o u č e n i  e: Proti tomuto rozsudku je prípustný opravný prostriedok V Bratislave dňa 11. júna 2003
JUDr. Sergej Kohút, v.r
predseda senátu
'
Za správnosť vyhotovenia