Author: mfsr
Last saved by: agenda0

D ô v o d o v á  s p r á v a

I. Všeobecná časť

Návrh novely zákona o daniach z príjmov sa predkladá v súlade s Plánom legislatívnych úloh vlády Slovenskej republiky na rok 2001. Zníženie daňového zaťaženia fyzických osôb sa v návrhu novely zákona o daniach z príjmov rieši úpravou sadzby dane a daňových pásiem. Ďalšie zníženie daňového zaťaženia sa navrhuje pre daňovníkov - fyzické osoby,  ktorí majú príjmy z poľnohospodárskej výroby, lesného a vodného hospodárstva a zo živnosti, ak sumu dane, o ktorú prevyšuje ich daňová povinnosť výšku dane vypočítanú sadzbou dane pre právnické osoby, vynaložia na obstaranie hmotného investičného majetku. V návrhu zákona sa premietajú aj ďalšie nevyhnutné úpravy s cieľom zdokonalenia právnej normy.

V časti návrhu novely zákona vzťahujúcej sa k právnickým osobám sa za účelom zníženia možnosti daňových únikov a zakladania spoločnosti za iným ako podnikateľským účelom stanovuje minimálna ročná preddavková daň, ktorú je však možné odpočítať z dane z vytvorených budúcich ziskov. Za účelom zjednodušenia vykonávaných reorganizácií spoločností s právnym nástupníctvom, novela upravuje spôsob zdanenia pri týchto reorganizáciách tak, aby v čase splynutia, zmeny, zlúčenia či rozdelenia spoločnosti nedochádzalo k zdaneniu (obdobne ako v krajinách EÚ). S cieľom zosúladenia podmienok úľav na dani podľa § 35a sa tieto dopĺňajú tak, aby boli zosúladené s požiadavkami EÚ a rovnako aby sa upresnil ich vzťah k ustanoveniam zákona o štátnej pomoci pri zachovaní princípu nezavádzania daňovej retroaktivity v nadväznosti na plnenie podmienok čerpania daňového úveru. Z dôvodu stanovenia hraničného termínu pre vyplatenie dividend akciových spoločností určenom v Obchodnom zákonníku, bude rovnako tento hraničný termín považovaný najneskorší deň pre vykonanie zrážkovej dane. 

Za účelom podpory podnikania sa počnúc zdaňovacím obdobím roku 2003 skracuje doba odpisovania hmotného majetku a nehmotného majetku, zvyšuje sa hraničná hodnota odpisovaného majetku a umožňuje sa zahrnovať do výdavkov opravná položka k rizikovým pohľadávkam K podpore zámeny používaných technológií a rovnako aj k skoršiemu vyraďovaniu majetku z dôvodu aplikácie nových progresívnych technológií sa umožňuje strata z vyradenia majetku zahrnovať do základu dane (okrem vymedzených položiek majetku). 

II. Vyjadrenie dopadu na zamestnanosť a na tvorbu pracovných miest
Kľúčovou podmienkou pre tvorbu nových pracovných miest, a tým predpoklad zníženia nezamestnanosti vytvorením nových pracovných miest, najmä v oblastiach s vysokou mierou nezamestnanosti, je zvýšenie objemu priamych zahraničných investícií.

III. Vyjadrenie finančného vplyvu na štátny rozpočet
Zmenou sadzby dane z príjmov, ako aj zvýšením hranice dosiahnutých príjmov, z ktorých sa môže platiť paušálna daň, sa predpokladá zníženie príjmov štátneho rozpočtu z tejto dane v roku 2002 o cca 1,8 mld Sk. Dopad z úprav systému odpisov sa prvýkrát prejaví až po roku 2003 vo výške cca 2,7 mld. Sk, prepočítaný na základe údajov z roku 1999. Skrátenie doby odpisovania hmotného majetku a zvýšenie sumy majetku, ktorá je zahrnovaná do výdavkov prostredníctvom odpisov neumožňuje krátiť základ dane, resp. nejde o úpravu daňových výdavkov, avšak pri prechode na nový spôsob jednorazovo ovplyvní základ dane o rozdiel vyplývajúci z novej – zvýšenej sumy odpisov (v oblasti daňových výdavkov ide o časový posun). Opravná položka k nedobytným pohľadávkam vyjadruje dočasnú možnosť zníženia základu dane. Trvalý odpis pohľadávky t.j. aj trvalé zníženie základu dane nastáva za rovnakých podmienok, ako sú uvedené v súčasnom znení zákona. Uznanie  opravnej položky v čiastočnej výške za daňový výdavok zároveň priblíži základ dane k systému vykazovania účtovného hospodárskeho výsledku.

DOLOŽKA  ZLUČITEĽNOSTI

návrhu zákona s právom Európskej únie

1.	Navrhovateľ zákona :
Vláda Slovenskej republiky.
      
2. Názov návrhu zákona:
Návrh zákona, ktorým sa  mení a dopĺňa   zákon č. 366/1999 Z. z. o daniach z prímov v znení neskorších predpisov. 

3.V práve Európskej únie je problematika návrhu zákona upravená:  

 -    v Zmluve o založení o ES v článkoch12, 87,88, 90 až 92    
-	v Smernici Rady č. 90/434/EHS zo dňa 23. júla 1990 o spoločnom systéme daní platných pre fúzie, rozdelenie, prevod aktív a výmenu akcií medzi podnikmi v rozličných členských štátoch   ( OJ L  225 z 20.8.1990 )
-	v Smernici Rady č.90/435/EHS zo dňa 23. júla 1990 o spoločnom systéme daní platných pre materské a dcérske spoločnosti v rozdielnych členských štátoch( OJ L 225 z 20.8.1990 ).

4.	Návrh zákona svojou problematikou patrí:
a)	medzi prioritné oblasti aproximácie práva uvedené v článku 70 Európskej dohody o pridružení – dane podnikov, 
b)	medzi priority odporúčané v Príprave asociovaných krajín strednej a východnej  Európy na integráciu do vnútorného trhu Európskej únie v kapitole 10 – Priame zdaňovanie,
c)	problematika návrhu zákona je upravená aj v článku 45 a 64 Európskej dohody o pridružení.  

5.	Charakteristika právnych noriem Európskej únie, ktorými je upravená problematika návrhu zákona:

Ustanovenia článku 10 Zmluvy o ES vymedzujú, že členské štáty príjmu všetky vhodné všeobecné a mimoriadne opatrenia za účelom plnenia záväzkov, ktoré vyplývajú z tejto zmluvy alebo sú dôsledkom činnosti orgánov Spoločenstva. Tieto im uľahčujú plnenie ich úloh. Zdržia sa akýchkoľvek opatrení, ktoré by mohli ohroziť dosiahnutie cieľov tejto zmluvy. V nadväznosti na uvedené článok 12 Zmluvy o ES zakladá povinnosť členským štátom rešpektovať zákaz diskriminácie z dôvodu štátnej príslušnosti.
 Zmluva o ES predpisuje zákaz daňovej diskriminácie v článkoch 90 až 93. Zákaz diskriminácie má zabezpečiť súťažnú neutralitu pre vnútorný trh.
Zákaz diskriminácie má priamy účinok a zakladá individuálne práva každej súkromnej osobe, ktorá sa môže obrátiť proti rozhodnutiu alebo postupom národných vnútroštátnych úradov alebo súdov.
Svojou vecnou pôsobnosťou sa zákaz diskriminácie vzťahuje na všetky subjekty pôsobiace na vnútornom trhu. Odlišnosti jednotlivých národných systémov priamych daní majú negatívny vplyv na základné slobody a predstavujú rušivý prvok konkurenčného prostredia. Za účelom harmonizácie daní z príjmov právnických osôb bol vypracovaný Rámcový program pre harmonizáciu priamych daní, ktorého súčasťou sú aj vyššie uvedené právne akty.

Problematika zbližovania práva je upravená v článku 95 Zmluvy o ES.
Zbližovanie práva SR s právom ES je proces, ktorý by mal vyústiť do dosiahnutia zlučiteľnosti slovenských predpisov s predpismi ES. Minimálnou mierou zlučiteľnosti je pritom dosiahnutie toho, že slovenské právne predpisy nie sú v rozpore s predpismi ES. Maximálnou mierou zlučiteľnosti je dosiahnutie úplnej zhody slovenských predpisov s predpismi ES.  

Ustanovenia článku 87 Zmluvy o ES vymedzujú, že sú zakázané akékoľvek podpory poskytované štátom alebo z verejných zdrojov v akejkoľvek forme, ktoré narúšajú, bránia alebo obmedzujú hospodársku súťaž tým, že zvýhodňujú určité výrobné odvetvia alebo určitých podnikateľov, pokiaľ narušenie hospodárskej súťaže môže ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi ES.
V zmysle článku 88 Zmluvy o ES EK priebežne skúma systém podpôr a navrhuje príslušné opatrenia, ktoré si vyžaduje postupný rozvoj alebo fungovanie spoločného trhu.
Článok 45 Európskej dohody o pridružení, vymedzuje podstatu liberalizácie podnikania. Základom pre liberalizáciu podnikania je národný režim, ktorý znamená rovnoprávne postavenie. Slovenská republika  a členské štáty sa zaviazali voči fyzickým a právnickým osobám, ktoré podnikajú na ich území, poskytnúť daným subjektom trhu rovnaké zaobchádzanie, t.j. rovnaké postavenie a výhody, ktoré poskytujú svojim občanom alebo obchodným spoločnostiam. Zmluvné strany sa ďalej zaviazali, že neprijmú novú právnu úpravu alebo opatrenie, ktoré by pôsobili diskriminačne voči druhej zmluvnej strane, ktorá podniká na jej území. Európska dohoda o pridružení zároveň nevymedzuje, že zahraničným subjektom bude poskytovať výhodnejšie podmienky než domácim podnikateľským subjektom pôsobiacim na trhu v SR.
V článku 64 Európskej dohody o pridružení sa SR  zaviazala postupovať pri poskytovaní a kontrole štátnej pomoci, tak ako je jej poskytovanie upravené v článku 87 Zmluvy o ES a zaviazala sa dodržiavať transparentnosť v oblasti štátnej pomoci.
Smernica č. 90/434/EHS zakotvuje základné zásady spoločného daňového systému, ktorého cieľom je vyhnúť sa zdaňovaniu v súvislosti so zlučovaním, rozdeľovaním a prevodmi aktív alebo výmenou akcií a súčasne chráni finančné záujmy štátu prevádzajúcej alebo nadobúdajúcej spoločnosti.
Smernica č. 90/435/EHS vytvára právny základ harmonizovaného spoločného daňového systému so zreteľom na vzájomné zlučovanie obchodných spoločností z rozličných štátov, ktoré by boli neutrálne z hľadiska súťaže, aby sa umožnilo podnikom prispôsobiť sa požiadavkám vnútorného trhu, s cieľom zvýšiť ich produktivitu a zlepšiť ich konkurenčnú silu na medzinárodnej úrovni.

6.  Vyjadrenie stupňa kompatibility s právnou normou EÚ:
     Návrh zákona je čiastočne kompatibilný  s právnymi normami Európskej únie.  Úplná kompatibilita sa dosiahne k 1. 1. 2004 ďalšou novelou zákona o daniach z príjmov.
	
Poskytnutie daňového úveru je nepriamou formou štátnej pomoci. Od 1.1.2000 sa štátna pomoc môže poskytnúť iba v súlade so zákonom č. 231/1999 Z. z. o štátnej pomoci a za podmienok, ktoré ustanovuje tento zákon.
Ak sa daňový úver bude uplatňovať za podmienok, ktoré ustanovuje zákon o štátnej pomoci, bude jeho poskytovanie v súlade s čl. 87 Zmluvy o ES a s čl. 64 Európskej dohody o pridružení. 

IV. Osobitná časť

K bodu 1  - § 3 ods. 2 
V ustanovení sa spresňuje, ktoré majetkové prírastky sú predmetom dane. Z navrhovanej úpravy jednoznačne vyplýva, že predmetom dane sú tie majetkové prírastky, ktoré boli nadobudnuté z takých príjmov daňovníka, ktoré sú predmetom dane podľa tohto zákona a neboli zdanené. Spresnenie nadväzuje aj na novelu zákona SNR č. 511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov a o zmenách v sústave územných finančných orgánov v znení neskorších predpisov, ktorá je v súčasnosti predložená Národnej rade SR na schválenie a v ktorej sa mení a dopĺňa aj ustanovenie § 40 o majetkových priznaniach. 

K bodu 2  - § 4 ods. 1 písm. d) 
Ide o legislatívne spresnenie súvisiace so zmenami niektorých pojmov v zákone o cenných papieroch a investičných službách, ktorého účinnosť sa predpokladá v rovnakom termíne, ako účinnosť tohto zákona. 

K bodu 3 - § 4 ods. 1 písm. m)
V prípadoch, ak sa užívateľovi bytu za uvoľnenie tohto bytu poskytne do vlastníctva iný byt alebo ak sa za uvoľnenie bytu poskytne jeho užívateľovi náhrada vrátane akejkoľvek peňažnej náhrady, ktorá má charakter odstupného, navrhuje sa takýto príjem oslobodiť od dane. V prípade prijatej náhrady sa navrhuje oslobodiť tento príjem, ak ho príjemca použije najneskôr do dvoch rokov od skončenia roka, v ktorom bola prijatá, na uspokojenie bytovej potreby, ktorá je v tomto ustanovení definovaná.

K bodu 4 - § 4 ods. 2 písm. d)
Od dane z príjmov sa navrhuje oslobodiť plnenia poskytované v cudzej mene zamestnancom plniacim úlohy mimo územia Slovenskej republiky. Doplnením ustanovenia sa zrovnoprávňuje daňové zaobchádzanie civilného personálu s postavením profesionálnych vojakov,  pri plnení úloh vyplývajúcich zo záväzkov z medzinárodných zmlúv, v rámci OSN a vojenských misií medzinárodných organizácií. 
	
K bodu 5  - § 4 ods. 2 písm. l)
Ustanovenie sa dopĺňa pre tie prípady, ak sa daňovníkovi vypláca náhrada škody spôsobená na majetku, ktorý mal daňovník v čase vzniku škody prenajatý a ktorý používal na podnikanie alebo inú samostatnú zárobkovú činnosť. Tento príjem nie je od dane oslobodený. 

K bodu 6  - § 4 ods. 3 
Ustanovenie sa navrhuje z dôvodu, aby v prípade  predaja majetku, ktorý sa po vyporiadaný bezpodielového spoluvlastníctva stal vlastníctvom jedného z manželov, bola do lehoty vlastníctva započítaná aj lehota, počas ktorej bol tento majetok v bezpodielovom spoluvastníctve manželov. 

K bodom 7  - § 5 ods. 5 	 
Ide o nevyhnutnú legislatívnu úpravu vyplývajúcu z doplnenia § 13 o nové odseky 3 až 7.

K bodu 8 - § 5 ods. 7
Ustanovenie § 5 sa dopĺňa v súvislosti s navrhovaným oslobodením náhrady za uvoľnený byt. Takáto náhrada sa navrhuje oslobodiť od dane podľa § 4 ods. 1 písm. m), ak ju prijímateľ použije na uspokojenie bytovej potreby, definovanej v § 4 ods. 1 písm. m). Ak v lehote do piatich rokov po uplynutí zdaňovacieho obdobia, v ktorom bol tento príjem od dane oslobodený,  bude daňovník používať rodinný dom alebo byt (jeho časť), na úhradu ktorého použil prijatú náhradu, na podnikanie, inú samostatnú zárobkovú činnosť alebo na prenájom, musí zahrnúť do základu dane  prijatú náhradu (jej časť), a to v tom zdaňovacom období, v ktorom sa byt alebo rodinný dom na uvedený účel bude používať. V prípade, ak sa rodinný dom alebo byt na uvedený účel využíva len sčasti, zahrnie sa do základu dane prijatá náhrada v pomernej časti (zodpovedajúcej pomeru používania na podnikanie, inú samostatnú zárobkovú činnosť alebo prenájom). 

K bodu 9 - § 6 ods. 6
Z poznatkov z praxe vyplýva, že zamestnanci, ktorým zamestnávateľ poskytuje motorové vozidlo na služobné a súkromné účely sa v mnohých prípadoch snažia zamestnávateľovi  nie dostatočne  preukázať, že toto vozidlo používajú len na služobné účely. Z uvedeného dôvodu sa   navrhuje upraviť ustanovenie tak, aby z neho vyplývalo, že ak zamestnávateľ poskytne zamestnancovi motorové vozidlo na používanie na služobné a súkromné účely, do príjmu zamestnanca sa zahrnie ustanovená suma za každý mesiac takéhoto poskytnutia motorového vozidla. Nebude sa skúmať, či bolo na súkromný účel používané alebo nie. 

K bodu 10 - § 6 ods. 8 písm. a)
Ustanovenie sa spresňuje tak, aby z neho jednoznačne vyplývalo, že ustanovený limit 2 000 Sk ročne,  sa sleduje osobitne u každého zamestnávateľa. 	

K bodu 11 - § 7 ods. 4 
Ide o nevyhnutnú legislatívnu úpravu vyplývajúcu z doplnenia § 13 o nové odseky 3 až 7.

K bodu 12 - § 7 ods. 7
Úprava ustanovenia súvisí so zmenami v zákonoch upravujúcich oblasť sociálneho a zdravotného poistenia a poistenia v nezamestnanosti, ktorými sa zaviedla možnosť dobrovoľného platenia príspevkov na uvedené poistenie. Vypustenie slova „povinné“ znamená, že aj v prípade, ak spoločník v.o.s. alebo komplementár kom. spol. bude platiť   príspevky na uvedené poistenie dobrovoľne, považuje sa tento výdavok za  daňový výdavok. 

K bodu 13  - § 7 ods. 14
Zmena ustanovenia vyplýva z navrhovaného zníženia najnižšej sadzby dane v § 13 z 12 % na 10 %.	

K bodu 14 - § 8 ods. 2 písm. a) 
Z navrhovaného spresnenia jednoznačne vyplýva, že výnos, ktorý podlieha osobitnej sadzbe dane pri splatnosti cenného papiera je rozdiel medzi  menovitou hodnotou cenného papiera a emisným kurzom pri jeho vydaní.  

K bodu 15 - § 9 ods. 2
Zrušuje sa osobitná sadzba dane pri príjmoch z prenájmu, ktoré plynú fyzickým osobám uvedeným v § 2 ods. 3. Tieto osoby si  vysporiadajú svoju daňovú povinnosť z týchto príjmov prostredníctvom daňového priznania.  

K bodu 16  -  § 10 ods. 3 písm. a)
Ide o legislatívne spresnenie súvisiace so zmenami niektorých pojmov v zákone o cenných papieroch a investičných službách, ktorého účinnosť sa predpokladá v rovnakom termíne, ako účinnosť tohto zákona. 

K bodu 17 - § 10 ods. 12
Rovnako ako v bode 1 ustanovenie spresňuje, ktoré majetkové prírastky sú predmetom dane. Z navrhovanej úpravy jednoznačne vyplýva, že predmetom dane sú tie majetkové prírastky, ktoré boli nadobudnuté z takých príjmov daňovníka, ktoré sú predmetom dane podľa tohto zákona a neboli zdanené. Spresnenie nadväzuje aj na novelu zákona SNR č. 511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov a o zmenách v sústave územných finančných orgánov v znení neskorších predpisov, ktorá je v súčasnosti predložená Národnej rade SR na schválenie a v ktorej sa mení a dopĺňa aj ustanovenie § 40 o majetkových priznaniach. 

K bodu 18  - § 12 ods. 2 písm. a)
Navrhuje sa zaviesť mechanizmus, ktorým sa bude valorizovať nezdaniteľná časť základu dane na daňovníka, ktorá v súčasnosti predstavuje sumu 38 760 Sk.  Podľa navrhovaného znenia sa uvedená suma bude zvyšovať koeficientom, ktorý sa ustanoví na zdaňovacie obdobie zákonom o štátnom rozpočte. Znením navrhovaného ustanovenia je zabezpečené, aby nedošlo k zníženiu sumy tejto nezdaniteľnej časti základu dane v porovnaní s bezprostredne predchádzajúcim zdaňovacím období.
	
K bodu 19 - § 12 ods. 12 písm. b)
Navrhuje sa možnosť preukazovať nárok na uplatnenie dvojnásobku nezdaniteľnej časti základu dane na vyživované dieťa, ktoré je dlhodobo ťažko zdravotne postihnuté, ktoré vyžaduje mimoriadnu starostlivosť alebo osobitne náročnú mimoriadnu starostlivosť aj  jeho preukazom občana s ťažkým zdravotným postihnutím, to znamená, že v takomto prípade nemusí daňovník predložiť rozhodnutie alebo posudok posudkovej komisie sociálneho zabezpečenie Sociálnej poisťovne. 

K bodu 20  - § 12 ods. 3
Ustanovenie sa  navrhuje spresniť z dôvodu jednoznačnosti. Nárok na nezdaniteľnú časť základu dane v sume 48 000 Sk má daňovník, ktorý je čiastočne invalidný alebo invalidný a súčasne je aj držiteľom preukazu občana s ťažkým zdravotným postihnutím. 

K bodu 21  - poznámka pod čiarou k odkazu 66
Ide o legislatívne spresnenie.

K bodu 22  - § 12 ods. 9
Navrhuje sa rovnaký postup pri uplatnení nezdaniteľnej časti základu dane ako napr.  pri narodení dieťaťa aj  na vyživované dieťa, ktoré bolo osvojené alebo prevzaté do starostlivosti nahrádzajúcej starostlivosť rodičov na základe rozhodnutia príslušného orgánu. To znamená, že nezdaniteľná suma sa uplatní už za ten mesiac, v priebehu ktorého tieto skutočnosti nastali. 

K bodu 23 - § 13 ods. 1
Navrhuje sa zníženie rozpätia sadzby dane z príjmov fyzických osôb so súčasných 12 % až 42 % na 10 % až 38 % sú súčasnou úpravou rozpätia jednotlivých daňových pásiem, ako aj ich znížením zo sedem na päť.

K bodu 24 - § 13 ods. 3 až 7
Daňovníkom, ktorí majú  príjmy z podnikania  a ktorých daň vypočítaná podľa § 13 ods. 1 presahuje sumu vypočítanú sadzbou dane, platnou pre právnické osoby, zo základu dane, sa navrhuje zníženie dane o uvedený rozdiel, ak túto sumu najneskôr do skončenia tretieho zdaňovacieho obdobia od zdaňovacieho obdobia, v ktorom uplatnili zníženie dane preinvestujú. Toto zníženie dane platí aj v prípade, ak v činnosti daňovníka pokračuje dedič a v uvedenej lehote sumu, o ktorú si znížil daň poručiteľ, preinvestuje. Daňovník, ktorý má okrem príjmov z podnikania a z inej samostatnej zárobkovej činnosti aj iné druhy príjmov, si podľa odseku 3 môže znížiť daň len pomernou časťou.
V prípade, ak správca dane dodatočne zistí, že daňovník uviedol daň nižšou sumou, nebude sa pri dorubení dane meniť suma, o ktorú sa znižuje daňová povinnosť, to znamená, že pri vyčíslení sumy zníženia daňovej povinnosti sa bude vychádzať zo sumy dane uvedenej daňovníkom v daňovom priznaní. 
V odseku 6 je upravený postup pre tie prípady, ak daňovník sumu, o ktorú si znížil daň, nevynaloží na obstaranie hmotného investičného majetku v ustanovenej lehote. Podľa navrhovaného znenia bude daňovník povinný túto sumu vrátiť najneskôr v lehote na podanie daňového priznania za zdaňovacie obdobie, do konca ktorého bol uvedenú sumu povinný preinvestovať.  
Uvedené daňové zvýhodnenie nebude môcť uplatniť daňovník, ktorý uplatňuje daňové zvýhodnenie pri dosiahnutí viacročných príjmov podľa § 7 ods. 14 alebo daňovník, ktorý poberá príjmy z poľnohospodárskej výroby, lesného a vodného hospodárstva a z týchto príjmov platí daň polovičnou sadzbou dane podľa § 13 ods. 8.
	
K bodu 25  - § 13 ods. 9
Ide o nevyhnutnú legislatívnu úpravu nadväzujúcu na zmenu najvyššej sadzby dane. Majetkový prírastok aj keď sa týka nezdanených príjmov z predchádzajúcich kalendárnych rokov (zdaňovacích období) sa zdaní podľa sadzby dane uvedenej v § 13 odsek 9 v tom zdaňovacom období, kedy bol tento prírastok zistený.

K bodu 26  - § 15 ods. 2 a 5 
Navrhuje sa zvýšiť hranicu, do výšky ktorej môžu daňovníkovi plynúť príjmy, aby si ešte mohol uplatniť spôsob zdaňovania príjmov paušálnou daňou. Súčasná suma 1 500 000 Sk sa navrhuje zvýšiť na 2 000 000 Sk, čím sa rozšíri okruh daňovníkov, ktorým sa umožní využiť uvedený spôsob zdaňovania. 

K bodu 27  - § 15 ods. 5
Daňovníkovi, ktorý poruší ustanovené podmienky na uplatnenie paušálnej dane a ktorý je v takom prípade v súčasnosti povinný viesť účtovníctvo, sa umožňuje namiesto vedenia účtovníctva uplatniť výdavky podľa § 7 ods. 9 (percentom z príjmu).

K bodu 28  - § 15 ods. 7
Navrhuje sa ustanoviť minimálnu výšku paušálnej dane v sume 1 000 Sk  daňovníkovi, ktorý vypočítava túto daň z príjmov dosiahnutých v predchádzajúcom zdaňovacom období.
Doplnením ustanovenia sa rieši postup uplatnenia paušálnej dane u toho daňovníka, ktorý v roku, ktorý predchádza roku, v ktorom sa rozhodne pre platenie paušálnej dane, vlastnil osvedčenie na poľnohospodársku výrobu, lesné a vodné hospodárstvo alebo živnostenské oprávnenie, ale nepoberal príjmy z podnikania. Takýto daňovník môže zaplatiť paušálnu daň z predpokladanej výšky príjmov, najmenej však 3 000 Sk, to znamená rovnakú sumu, akú platí daňovník, ktorý začne podnikať. Vzhľadom na to, že paušálna daň sa platí na bežné zdaňovacie obdobie, ustanovenie sa ďalej dopĺňa tak, aby daňovník ktorý sa rozhodne pre zdanenie príjmov paušálnou daňou, bol povinný podať priznanie v ustanovenej lehote; ak priznanie v tejto lehote nepodá, stráca nárok na uplatnenie paušálnej dane.

K bodu 29  - § 15 ods. 8
Ustanovenie sa navrhuje doplniť z dôvodu riešenia prípadov, kedy daňovník, ktorý platí paušálnu daň,  koncom roka zruší živnostenské oprávnenie alebo osvedčenie na vykonávanie poľnohospodárskej výroby, lesného a vodného hospodárstva a v ďalšom roku opäť nadobudne oprávnenie, resp. osvedčenie na činnosti, z ktorých príjmy sa môžu zdaňovať paušálnou daňou. V takomto prípade bude daňovník v nasledujúcom roku platiť paušálnu daň nie ako novozačínajúci, ale vypočíta si paušálnu daň z príjmov dosiahnutých v predchádzajúcom zdaňovacom období, najmenej vo výške 3 000 Sk. Vzhľadom na to, že paušálna daň sa platí na bežné zdaňovacie obdobie, ustanovenie sa ďalej dopĺňa tak, aby daňovník ktorý sa rozhodne pre zdanenie príjmov paušálnou daňou, bol povinný podať priznanie v ustanovenej lehote; ak priznanie v tejto lehote nepodá, stráca nárok na uplatnenie paušálnej dane.

K bodu 30 - § 15 ods. 9
Navrhuje sa  rozšíriť okruh daňovníkov, ktorí môžu platiť paušálnu daň tak, že sa zvyšuje suma príjmov, do výšky ktorej sa tieto príjmy môžu zdaňovať paušálnou daňou a súčasne sa navrhuje ďalšia sadzba dane pre toho daňovníka, ktorý dosiahne príjmy vyššie ako 1 500 000 Sk. 

K bodu 31   - § 15  ods. 15
Ustanovenie sa navrhuje spresniť v nadväznosti na ust. § 4 zákona č. 368/1999 Z. z. o rezervách a opravných položkách na zistenie základu dane z príjmov.

K bodu 32 - § 18 ods. 2
V nadväznosti na možnosť použiť zaplatenú daň na verejnoprospešný účel podľa § 48 zákona s tým, že príjemcom tejto dane je právnická osoba, ustanovenie určuje spôsob zdanenia prijatej sumy dane u príjemcu tak, že predmetné sumy nie sú zahrnuté do predmetu dane.

K bodu 33   - § 18  ods. 5
     Rozsah daňovníkov zdaňovaných v rámci neziskových organizácií sa spresňuje tak, aby vznikajúce subjekty na základe osobitných zákonov, kedy ich neziskový charakter vyplýva priamo z týchto zákonov boli automaticky zaraďované do ustanovenia § 18 ods. 5 t.j. boli zdaňovaní ako daňovníci nezaložení alebo nezriadení na podnikanie (bez komplikovaného doplňovania § 18 ods. 5 na základe novely zákona).

K bodu 34  - § 19  ods. 1 písm. d)
 Príjmy Úradu pre finančný trh vymedzené v zákone ako zdroj príjmov tohto úradu sú vzhľadom na charakter činnosti úradu oslobodené od dane  (v súčasnosti je rovnako predkladaný návrh zákona o dohľade nad finančným trhom a o zmene a doplnení niektorých zákonov).

K bodu 35 - § 19 ods. 2 písm. j)
Podobne ako príjmy vysokých škôl získané z podnikateľskej činnosti, ktorá je vykonávaná v súvislosti s plnením ich hlavných úloh, oslobodzujú sa aj príjmy stredných škôl, ktoré plynú týmto subjektom z podnikania, avšak vyplývajú z plnenia hlavných úloh stredných škôl.

K bodu 36   - § 20  ods. 2
 Ide o spresnenie nadväzujúce na predmetný zákon.

K bodu 37  - § 20 ods. 12
      Vzhľadom na stúpajúce náklady združení právnických osôb založených na účel ochrany záujmov platiteľov príspevkov a rovnako z dôvodu možností poskytnutia vyššieho príspevku znižujúceho základ dane sa výška príspevku odpočítavaná zo základu dane zvyšuje z 0,2 % na 0,35 % objemu zúčtovaných miezd. Základ dane je možné znížiť len v tom prípade, ak je daňovník členom takéhoto združenia. 

K bodu 38 - § 21 ods. 1

Sadzba dane sa počnúc zdaňovacím obdobím roku 2002 znižuje na 26 % a postupne každý rok o 2 %, s tým, že v cieľovom roku 2006 sa ustáli na sadzbe 18 %. Touto úpravou kedy už teraz platné znenie zákona uvádza aj sadzby dane platné v nasledujúcich zdaňovacích obdobiach sa sleduje najmä podpora investičných zámerov, ktoré sú vykonávané už v súčasnom období, avšak efekty včítane zisku po zdanení sú realizované v neskorších obdobiach.

K bodu 39 -  § 21 ods. 4
Zavádza sa tzv. minimálna preddavková daň (v Rakúsku, kde je zavedená obdobná daň,  predstavuje táto daň 5 % štvrtiny zákonom ustanovenej minimálnej výšky základného imania, čo predstavuje ročne sumu 25 000 ATS pri s.r.o. a 50 000 ATS pri akciových spoločnostiach,  pri bankách a poisťovniach najmenej 18 750 ATS za kalendárny štvrťrok t.j. 75 000 ATS za kalendárny rok). Ide o preddavkovú daň, ktorá sa následne uhradí z budúcej daňovej povinnosti tak, že túto zníži. Zámerom je však skutočnosť, aby založené akciové spoločnosti a s.r.o. plnili funkciu podnikania a dosahovania zisku, nakoľko v niektorých prípadoch  tieto slúžia len na účely presunu ziskov do stratových spoločnosti, resp. sú aj bez aktivít, založené len za účelom ich odpredaja v prípade, ak vznik týchto spoločností je v období, na ktoré sú viazané daňové úľavy. Rozmach trestnej činnosti  v oblasti  fiktívnej fakturácie je možné obmedziť  rovnako opatreniami zamedzujúcimi vzniku účelových  stratových firiem, odčerpávajúcich na základe fiktívnej fakturácie zisky  prosperujúcich firiem, alebo ktoré sú založené len za účelom prípadných presunov ziskov do oslobodených firiem v prípade, ak je oslobodenie od dane viazané na   termín založenia (napr. skúsenosti  v prípade oslobodenia podľa nariadenia vlády č. 145/1993 Z. z. avšak rovnako otvorené možnosti zakladania firiem za účelom ich budúceho predaja či presunu ziskov  aj pri uplatňovaní § 35, resp. § 35a zákona o daniach z príjmov, kedy je úľava  na dani viazaná na vzniknuté spoločnosti do 31. decembra 2003). 
Uvedená daň by bola platená, až po vymedzenej dobe od vzniku daňovníka (po vzniku daňovník objektívne môže vykazovať stratu, kedy napr. úvodná strata vzniká vo všeobecnosti  aj z dôvodu vzniku vysokých nákladov spojených so  zábehom  výroby či činnosti a na druhej strane inkasom nižších  príjmov z   dôvodu postupného získavania a nárastu odberateľov Potreba takého ustanovenia sa javí ako pozitívna aj z množstva  nárastu  stratových firiem a výšky straty  v Slovenskej ekonomike (v roku 1999 podľa informácie DR SR počet stratových právnických osôb predstavoval počet 24 566, s celkovou vykázanou stratou vo výške 194,6 mld. Sk). Zníženie počtu nefunkčných registrovaných firiem zároveň prispeje k sprehľadneniu podnikateľských aktivít v nadväznosti na  konkretizáciu dodávateľsko-odberateľských vzťahov a  rovnako aj preukázateľnosť daňových výdavkov.

K bodom 40 a 41   - § 23  ods. 3 písm. c) a písm. e)
Za účelom zjednodušenia sledovania daňových výdavkov v nadväznosti  na zaplatenie,  sa termín jedného mesiaca po skončení zdaňovacieho obdobia rozširuje na všetky výdavky, pri ktorých je požiadavkou preukázateľnosti  aj ich zaplatenie. Zároveň sa týmto základ dane a daňové výdavky  pri daňovníkoch účtujúcich v sústave podvojného účtovníctva priblížia k účtovným nákladom.   

K bodu 42 -  § 23 ods. 7
Ide o spresnenie znenia tohto ustanovenia, aby bolo zrejmé že za obvyklú trhovú cenu úrokov z úverov a pôžičiek sa  považuje úrok vo výške 140 % diskontnej úrokovej sadzby Národnej banky Slovenska platnej v čase uzatvorenia zmluvy.

 K bodu 43  - § 23 ods. 16 
Príjmy sankčného charakteru sú u príjemcu zahrnované do základu dane až po ich prijatí a to i u daňovníkov účtujúcich v sústave podvojného účtovníctva. Súčasné znenie zákona medzi týmito príjmami uvádza zmluvné pokuty a úroky z omeškania. Rovnaký princíp a povahu majú  aj poplatky z omeškania, ktoré sú platené napr. podľa § 697 Občianskeho zákonníka v prípadoch, ak nájomca nezaplatí nájomné alebo úhradu za plnenie poskytované s úžívaním bytu v ustanovenom termíne. Z uvedeného dôvodu sa v navrhovanom znení dopĺňa ustanovenie § 23 ods. 16 tak, aby poplatky z omeškania boli zdaňované rovnakým spôsobom ako iné príjmy sankčného charakteru. 

K bodu 44 - § 23 ods. 24 a 25
Navrhované znenie § 23 ods. 24, v rámci prispôsobovaniu slovenského daňového práva normám EÚ, konkrétne v nadväznosti na Smernicu rady  z 23. júla 1990 o spoločnom daňovom systéme pre použitie pri zlučovaní, rozdeľovaní a prevodoch aktív a výmenách akcií týkajúcich sa spoločností rozličných členských štátov, upravuje vzájomne reorganizácie tak, aby nedochádzalo k zdaneniu v čase realizácie tejto aktivity.  
Teraz platné ustanovenia zákona o daniach z príjmov neupravujú priamo  vplyv zániku daňovníkov bez likvidácie na základ dane (t.j. mal by sa aplikovať účtovný postup v zmysle ustanovenia § 23 ods. 2 zákona o daniach z príjmov, ktorý však rovnako nie je jednoznačný). Rovnako ani obchodné právo, resp. Obchodný zákonník nie je jednoznačný, napr. v konkretizácii prevádzaných záväzkov v nadväznosti na účtovníctvo (napr. rezervy), možnosti precenenia majetku a pod.   Takýto stav však nie je priaznivý pre reorganizácie    podnikov,  zakladá nejednoznačnosť vo výklade zákona  tak zo strany daňovníka ako aj správcu dane. V neposlednom rade môže brzdiť ekonomicky výhodné reorganizácie, ktoré v podmienkach súčasnej svetovej ekonomiky  sú bežným prostriedkom  udržania, resp. i zvýšenia konkurencieschopnosti dotknutých   spoločností. Navrhovaný spôsob zdanenia legislatívne zjednoznační a upraví vplyv reorganizácií na základ dane,  podporí   fúzie a reorganizácie existujúcich spoločností s právnym nástupcom tým, že nezakladá ďalšiu  daňovú povinnosť v čase reorganizácie (obdobne, ako uvedená smernica EÚ) a priblíži slovenské daňové  právo normám EÚ.   
V odseku 24 sa spresňuje úprava základu dane u daňovníkov, ktorí účtujú v sústave jednoduchého účtovníctva vo väzbe na odsek 4 tohto ustanovenia, v ktorom je ustanovené kedy sa daň z pridanej hodnoty nezahŕňa do základu dane. 

K bodu  45 - § 24 ods. 2 písm. b) a c)
Navrhuje sa uznať za daňový výdavok zostatkovú cenu hmotného a nehmotného majetku v prípade predaja alebo likvidácie. Zároveň ale v tomto ustanovení sa odporúča ponechať aj určité obmedzenia, ktorými sa sleduje predchádzať rôznym špekulatívnym nákupom hmotného majetku, ktorý má aj charakter osobnej spotreby a jeho následnému vyraďovaniu z obchodného majetku na využívanie na osobné účely.

K bodu 46  - § 24 ods. 2 písm. h)  
Týmto ustanovením sa spresňuje, že okrem nájomcu, ktorý má prenajatý súbor hnuteľných a nehnuteľných vecí odpisovaný podľa § 28 ods. 2, môže rezervu na opravu hmotného majetku po dohode s prenajímateľom tvoriť aj nájomca, ktorý má prenajatý  hmotný majetok podľa  § 24 ods. 4 (finančný lízing) a to zo vstupnej (obstarávacej) ceny hmotného majetku, v ktorej je evidovaný u prenajímateľa, a to počas trvania lízingovej zmluvy a aj po prechode vlastníckych práv na nájomcu. Ak nájomca vykoná technické zhodnotenie na takto prenajatom majetku, zvyšuje sa základňa pre tvorbu rezervy aj o toto vykonané technické zhodnotenie.

K bodu 47 - § 24 ods. 2 písm. j) bod 5
Z dôvodu daňovej spravodlivosti a zrovnoprávnenia uplatňovania daňových výdavkov súvisiacich s používaním motorového vozidla sa navrhuje limitovať výšku sadzby základnej náhrady tak, aby táto suma nebola vyššia, ako suma, ktorú by si daňovník uplatnil, keby mal motorové vozidlo vložené do obchodného majetku a toto odpisoval.  Aj napriek zavedeniu tohto obmedzenia je daňovník, ktorý nevloží motorové vozidlo do obchodného majetku, zvýhodnený, pretože si môže vo výdavkoch uplatniť spotrebované pohonné látky bez limitu 85 % a ďalšou výhodou je, že pri predaji motorového vozidla je príjem z predaja (ak k predaju dôjde po uplynutí jedného roka od  nadobudnutia motorového vozidla) od dane oslobodený.

K bodu 48   - § 24 ods. 2 písm. s)
Ide o spresnenie pôvodného znenia, pričom pohľadávky do 1000 Sk sa uznajú do daňových výdavkov podľa ich celkovej hodnoty.

K bodu 49   - § 24 ods. 4 písm. a)  
Pri postúpení zmluvy medzi dvoma nájomcami zákon umožňuje, aby aj fyzická osoba nepodnikateľ, resp. fyzická osoba podnikateľ, ak uplatňuje výdavky percentom z príjmov alebo platí paušálnu daň mohol postúpiť nájomnú zmluvu daňovníkovi, ktorý nájomné zahrnuje do daňových výdavkov.

K bodu 50   - § 24 ods. 4 písm. b) 
Týmto sa spresňuje, že podmienky tohto ustanovenia sú plnené len vtedy, ak bez zbytočného odkladu po ukončení nájomnej zmluvy s dojedaným právom kúpy najatej veci nájomca uplatní svoje právo vyplývajúce zo zmluvy a vlastnícke práva k predmetu prenájmu aj skutočne prejdú na nájomcu.  

K bodu 51   - § 24 ods. 4   
Upresňuje sa obdobie, kedy dôjde k úprave základu dane pri porušení podmienok nájomnej zmluvy.

K bodu 52   - § 24 ods. 5
V ustanovení sa spresňujú podmienky pri predaji hmotného majetku v rámci bežných nájomných zmlúv (operatívny prenájom) tak, aby pri stanovení zostatkovej ceny prenajatého majetku, bol rešpektovaný rovnomerný  (§ 31) aj zrýchlený (§ 32) spôsob odpisovania, pretože doteraz pri výpočte zostatkovej ceny sa muselo vychádzať len z rovnomerného spôsobu odpisovania.

K bodu 53 - § 25 ods. 1 písm. v)
Vzhľadom  na skutočnosť, že pri daňovníkoch účtujúcich v sústave podvojného účtovníctva sa pohľadávka zdaní, resp. zahrnie do príjmov už v momente vystavenia faktúry odberateľom, resp. v momente vzniku výnosu na základe iného dokladu,  reálny výnos, resp. príjem  však je závislý  od skutočnej úhrady. Táto sa však v niektorých prípadoch uskutoční po stanovenom termíne úhrady,  resp. jej vykonanie je  len v čiastočnej výške alebo úhrada nie  je prijatá vôbec.
Snahou daňového zákona je pri zdanení príjmu oddeliť objektívne dôvody nevykonanej úhrady pohľadávky od subjektívnych. Pri objektívnych dôvodoch sa pri zdokumentovaní nemožnosti vymoženia pohľadávky upraví  príjem o sumu nevymoženej pohľadávky tak, že neuhradená suma  zúčtovaná do nákladov je uznaná aj za daňový výdavok.    Z uvedeného dôvodu sa navrhuje  doplniť    zákon o daniach z príjmov tak, aby sa do daňových výdavkov zahrnovala aj  opravná položka  k nepremlčaným pohľadávkam, splatnosť ktorých nastala po 31. decembri 2001. Táto opravná položka by neskôr bola trvale uznaná za daňový výdavok v prípade, ak by došlo k naplneniu podmienok uvedených v § 24 ods. 2 písm. s) zákona o daniach z príjmov, v prípade jej premlčania by bola rozpustená do výnosov. 
Nepremlčané pohľadávky vzniknuté  pred 1. januárom 2002 budú, resp. sú v súlade s platnými ustanoveniami zákona o daniach z príjmov    uznané za daňové výdavky len v prípade,  ak  naplnia ustanovenia  § 24 ods. 2 písm. s) zákona.
 Navrhované riešenie prispeje k objektivizácií daňovej povinnosti a zároveň  napomôže k riešeniu zaťaženosti strát podnikateľov vznikajúcej   nedobytnosťou  pohľadávok.

K bodu 54 -  § 25 ods. 1 písm. w)
Problematika nízkej kapitalizácie spoločností sa odvíja od vzájomného pomeru medzi vlastnými a cudzími zdrojmi v kapitálovej spoločnosti, pričom je často využívaná na minimalizáciu dane závislých osôb. Na zabránenie možnému špekulatívnemu znižovaniu dane u závislých osôb novelou zákona sa oproti stavu platnému k 31. decembru 2001 navrhuje: 
- rozšíriť znenie § 25 ods. 1 písm. w) o daniach z príjmov aj na personálne prepojené osoby (presnejšou definíciou personálneho prepojenia), k čomu bola využitá definícia závislých osôb podľa § 23 ods. 6 zákona o daniach z príjmov,
- spresniť, že ide len o posudzovanie úverov a pôžičiek poskytnutých závislými osobami, 
- za účelom prípadne špekulačne uzatváraných úverových zmlúv spresniť výpočet stavu úverov a pôžičiek tak, aby sa pri výpočte hraničného limitu  vychádzalo z priemerného ročného stavu úverov a pôžičiek za zdaňovacie obdobie a   nie zo stavu vykázaného ku koncu zdaňovacieho obdobia .

K bodu 55 - § 25 ods. 2 písm. a)
Ide o úpravu  z dôvodu potreby nadväznosti ustanovení zákona  v  oblasti daňových výdavkov vzťahujúcich sa k províziám. 

K bodu 56 - § 26 ods. 2 písm. a)       
Navrhuje sa zvýšiť hranicu rozhodujúcu  pre zaradenie do hmotného majetku odpisovaného z 20 000 Sk na 30 000 Sk. Táto úprava je nevyhnutná vzhľadom na vývoj inflácie od roku 1993, kedy bola stanovená po prvýkrát v zákone o daniach z príjmov hranica pre odpisovanie hmotného majetku sumou 10 000 Sk a u nehmotného majetku sumou 20 000 Sk. 

K bodu 57   - § 26 ods. 3
Ustanovenie sa  legislatívne spresňuje tak, aby bolo zrejmé, že zásoby na účely zákona o daniach z príjmov (rovnako ako v účtovníctve) nie sú hmotným majetkom odpisovaným ani hmotným majetkom neodpisovaným, ide o samostatnú účtovnú kategóriu, náklady na obstaranie zásob vchádzajú do hospodárskeho výsledku a základu dane v súlade s účtovnými predpismi a § 23 ods. 2 zákona o daniach z príjmov. 

K bodom  58, 59 - § 26 ods. 6, 7
Navrhuje sa zvýšiť hranicu rozhodujúcu  pre zaradenie do hmotného majetku odpisovaného z 20 000 Sk na 30 000 Sk a u nehmotného majetku zo 40 000 Sk na 50 000 Sk. Táto úprava je nevyhnutná vzhľadom na vývoj inflácie od roku 1993, kedy bola stanovená po prvýkrát v zákone o daniach z príjmov hranica pre odpisovanie hmotného majetku sumou 10 000 Sk a u nehmotného majetku sumou 20 000 Sk. 

K bodom 60 a 61 - § 26 ods. 11 písm. a) a § 26 ods. 12 písm. b)
Spresňuje sa v zákone možnosť uplatnenia polročného odpisu u štátnych a obecných organizácií založených v súlade so zákonom o rozpočtových pravidlách pri delimitácii majetku štátu (pri zmene správcu majetku štátu alebo obce).

K bodu  62 -  § 27 ods. 2 písm. b)
Navrhuje sa zvýšiť hranicu rozhodujúcu  pre zaradenie do hmotného majetku odpisovaného z 20 000 Sk na 30 000 Sk. Táto úprava je nevyhnutná vzhľadom na vývoj inflácie od roku 1993, kedy bola stanovená po prvýkrát v zákone o daniach z príjmov hranica pre odpisovanie hmotného majetku sumou 10 000 Sk a u nehmotného majetku sumou 20 000 Sk. 

K bodom 63 až 65 - § 30 ods. 1, § 31 ods. 1 a § 32 ods. 1
Navrhuje sa skrátenie doby odpisovania hmotného majetku zatriedeného v 2. až 5. odpisovej skupine z doteraz platných 8, 15, 30 a 40 rokov na 6, 12, 20 a 30 rokov. 

K bodu  66 -  § 33 ods. 1
Navrhuje sa zvýšiť hranicu rozhodujúcu  pre zaradenie do hmotného majetku odpisovaného z 20 000 Sk na 30 000 Sk. Táto úprava je nevyhnutná vzhľadom na vývoj inflácie od roku 1993, kedy bola stanovená po prvýkrát v zákone o daniach z príjmov hranica pre odpisovanie hmotného majetku sumou 10 000 Sk a u nehmotného majetku sumou 20 000 Sk. 

K bodu 67 - § 34 ods. 1
Navrhuje sa ustanoviť ďalšiu položku odpočítateľnú od základu dane (vo výške 2 % zo základu dane), vzťahujúcu sa na preukázateľne vynaložené  prostriedky na obstaranie nosičov  reklamných nápisov, ktoré poskytne na základe písomnej zmluvy vlastník tohto zariadenia inému daňovníkovi.  Podmienkou pre uplatnenie tejto odpočítateľnej položky je, že nosič nie je hmotným majetkom odpisovaným podľa § 26 ods. 2 písm. a), je na ňom umiestnený reklamný nápis alebo ochranná známka poskytovateľa nosiča, jeho hlavnou funkciou je reklama tovarov, služieb a iných výkonov súvisiacich z príjmami jeho poskytovateľa, slúži na dosiahnutie zabezpečenie a udržanie príjmov  jeho užívateľa (teda nie na jeho osobnú spotrebu alebo na osobnú spotrebu konečného zákazníka).  Za nosič reklamného nápisu sa považuje len taký predmet, ktorý nesie reklamný nápis alebo ochrannú známku daňovníka,  ak túto nie je možné z nosiča odstrániť bez toho, aby sa nosič znehodnotil.

K bodu 68 - § 35a ods. 11
Vzhľadom na zákon č. 231/1999 Z. z. o štátnej pomoci,  ktorý ustanovuje podmienky  pre poskytnutie štátnej pomoci,  zosúlaďuje sa znenie § 35a zákona tak, aby podmienky úľavy na dani zodpovedali aj podmienkam, za ktorých je poskytnutá štátna pomoc a rovnako aj  maximálna výška tejto pomoci. Zákon o daniach z príjmov takto rozšíril podmienky poskytnutia daňového úveru o nové podmienky vyplývajúce zo znenia § 6 zákona č. 231/1999 Z. z. o štátnej pomoci  poskytovanej na rozvoj okresov. Vzhľadom na skutočnosť, že podmienky uvedené v § 6 cit. zákona o štátnej pomoci nie sú priamo aplikovateľné na účely určenia základu dane, resp. legislatívne nevymedzujú jednoznačne podmienky pre  výšku poskytovanej úľavy na dani, resp. čerpaného daňového úveru, sú tieto podmienky priamo uvedené v zákone o daniach z príjmov  s tým, že sú doplnené, resp. spresnené tak, aby mohla byť jednoznačne vyčíslená výška daňového úveru a podmienky nároku a čerpania.      
Konkrétne: 
- podmienka v § 6 ods. 1 a 6 zákona o štátnej pomoci umožňuje poskytnúť štátnu pomoc vo výške odvíjajúcej sa z  podielu HDP na obyvateľa v porovnaní HDP na obyvateľa EÚ, pričom percento je vypočítané za obdobie priemeru posledných troch rokov. Z predmetného ustanovenia zákona o štátnej pomoci však nie je jednoznačné, o ktoré obdobie troch rokov ide. Môže ísť napr. aj o obdobie troch rokov predchádzajúce každému  zdaňovaciemu obdobiu, za ktoré je čerpaný daňový úver, ďalej obdobie, kedy začne daňovník čerpať daňový úver prvýkrát,  resp. iné obdobie. Počas obdobia 10 rokov sa však pomer HDP môže meniť, čo nezabezpečuje jednoznačný výpočet  maximálnej výšky daňového úveru počas celej doby trvania daňovej úľavy v prípade,  ak by bola prijatá alternatíva, že ide o obdobie troch rokov pred každým zdaňovacím obdobím za ktoré je čerpaný daňový úver. Za účelom jednoznačnosti a za účelom podpory finančného plánovania daňovníka, ktorý si nárokuje  daňový úver, podľa doplneného ustanovenia § 35a, ukazovateľ podielu  hrubého domáceho produktu na obyvateľa je preukazovaný za obdobie  posledných  troch rokov predchádzajúcich roku vzniku daňovníka. To znamená, že daňovník už pri vzniku disponuje jednoznačne informáciou, či maximálna výška daňového úveru bude  50 % alebo 20 % ním vynaložených nákladov; 
- podmienka § 6 ods. 2 a ods. 3 zákona o štátnej pomoci, ukladá použiť prostriedky štátnej pomoci na obstaranie hmotného majetku  a nehmotného investičného majetku. Zákon však nešpecifikuje či ide o majetok odpisovaný, neodpisovaný, resp. či do pojmu investičného majetku je zaraďovaný aj drobný hmotný investičný majetok do 20 000 Sk (ide o pojem z účtovníctva). Rovnako zákon o štátnej pomoci nešpecifikuje obdobie, resp. termín obstarania majetku, ku ktorému sa vykonáva výpočet výšky štátnej pomoci (úľavy na dani). Vzhľadom na uvedené, ustanovenie §35a ods. 11 písm. b), c), d) a e)  uvádza,  ktorý majetok je možné zahrnúť do sumy, z ktorej sa vypočítava výška daňového úveru vrátane doby nadobudnutia majetku (ide o hmotný majetok a nehmotný majetok vymedzený v zákone o daniach z príjmov a rovnako aj odpisovaný podľa  tohto zákona, obstaraný v lehote od vzniku daňovníka   do termínu podania priznania za   príslušne zdaňovacie obdobie, za ktoré si daňovník nárokuje daňový úver, pričom ak  výška daňového úveru vypočítaná podľa  ustanoveného percenta  z hodnoty obstaraného majetku prevyšuje  sumu daňového úveru uplatnenú v daňovom priznaní, je zostávajúca hodnota investícií započítavaná do nároku na výpočet výšky daňového  úveru v nasledujúcich zdaňovacích obdobiach);
- podľa znenia § 6 ods. 4 zákona o štátnej pomoci, majetok nadobudnutý z prostriedkov štátnej pomoci musí byť využívaný najmenej 5 rokov. Uvedené však nie je plne v súlade s § 6 ods. 2 zákona o štátnej pomoci, ktorý ukladá použiť prostriedky štátnej pomoci na obstaranie investičného majetku a priame prenesenie uvedenej podmienky do ustanovení zákona o daniach z príjmov by rovnako odporovalo ustanoveniam tohto zákona. Doba použitia 5 rokov sa  nemôže vzťahovať na majetok, ktorý ustanovenia zákona o daniach z príjmov ukladajú odpísať (t.j. ekonomicky ide o dobu využitia majetku)  už do obdobia 4 rokov (majetok zaradený do 1. odpisovej skupiny). Vzhľadom na uvedené, za účelom zosúladenia podmienok nároku na čerpanie daňového úveru, do  výpočtu nároku na výšku daňového  úveru podľa písmena b) sa nezapočítava majetok zaradený do odpisovej skupiny č. 1 (§ 30), s dobou odpisovania 4 roky.

K bodu 69 - § 38 ods. 3 písm. a)
Navrhovanou úpravou sa zavedie  daňovníkovi povinnosť podať daňové priznanie, ak  má v zdaňovacom období viac platiteľov dane, bez ohľadu na to, či súčasne, alebo postupne za sebou. Z navrhovaného doplnenia ustanovenia vyplýva pre daňovníka povinnosť podať daňové priznanie aj vtedy, ak požiadal o ročné zúčtovanie preddavkov na daň, ale do 15. februára nepredloží doklady uvedené v § 44 ods. 6. V prípade zániku platiteľa dane bez právneho nástupcu, povinnosť podať daňové priznanie zostáva.

K bodu 70 - § 38 ods. 4
Ide o nevyhnutnú legislatívnu úpravu súvisiacu so zmenou ust. § 38 ods. 3 písm. a), t.j. so  zavedením povinnosti podať daňové priznanie, ak daňovník poberá  v zdaňovacom období príjmy od viacerých platiteľov.

 K bodu 71 - § 40 ods. 5
  Ide o spresnenie pojmu „posledná známa daňová povinnosť“ na účely platenia preddavkov na daň. V prípadoch preddavkovo vybranej dane podľa § 36 ods. 2 písm. c) bod 8 (napr. z úrokov z peňažných prostriedkov na bežných účtoch, ktorú sú používané v súvislosti s dosahovaním príjmov z podnikania) sa  daň na účely platenia preddavkov znižuje o sumu preddavkovo vybranej dane z úrokov.

K bodu 72 - § 40  ods. 11
Vzhľadom na to, že daňovník okrem príjmov zdaňovaných paušálnou daňou môže poberať aj iné druhy príjmov, najviac však vo výške 100 000 Sk, navrhuje sa, aby daňovník, ktorý sa rozhodne pre platenie paušálnej dane nemusel platiť preddavky na daň z týchto iných príjmov. Uvedený návrh vyplýva aj z nutnosti riešiť súčasnú situáciu v tých prípadoch, ak daňovník začne v jednom zdaňovacom období platiť paušálnu daň a okrem daňového priznania k paušálnej dani podáva daňové priznanie aj z ostatných príjmov vrátane príjmov podľa § 7, z ktorých zaplatí na zdaňovacie obdobie paušálnu daň. V takýchto prípadoch sa nedá vyčísliť posledná daňová povinnosť len z iných príjmov (nezdaňovaných paušálnou daňou), z ktorej by sa mali platiť preddavky na daň. 

K bodu 73 - § 41 ods. 1 písm. c)
Navrhovanou úpravou sa zabezpečí priebežné  dodržanie ročného limitu výšky príspevkov na doplnkové dôchodkové poistenie, pri výpočte preddavkov na daň z príjmov zo závislej činnosti alebo z funkčných požitkov za mesačné obdobie.  

K bodu 74 - § 41 ods. 2
Ide o nevyhnutnú legislatívnu úpravu, ktorá vyplýva z navrhovanej zmeny sadzby dane a daňových pásiem podľa § 13 ods. 1. 

K bodu 75 - § 41 ods. 5
Ustanovenie je  prepracované v tom zmysle, aby príspevky na doplnkové dôchodkové poistenie, ktoré platia zamestnanci, zohľadňoval pri výpočte preddavkov na daň z príjmov zo závislej činnosti alebo z funkčných požitkov len ten  platiteľ dane, u ktorého daňovník podpísal vyhlásenie na zdanenie príjmov zo závislej činnosti a funkčných požitkov.

K bodu 76 - §  41 ods. 6 
Ustanovenie sa upravuje vzhľadom na nejasnosti pri jeho aplikácii v pôvodnej dikcii.

K bodu 77   - § 42 ods. 2
Ide o nevyhnutnú legislatívnu úpravu nadväzujúcu na doplnenie § 12 ods. 9. 

K bodom 78 a 79 - §  43 ods. 2 a 3
Ide o legislatívna úpravu v súvislosti s preukazovaním nároku na zníženie úhrnu príjmov zo závislej činnosti o príspevky na doplnkové dôchodkové poistenie pri mesačnom výpočte základu dane.

K bodom 80 až 83 - §  44 ods. 1,  § 44 ods. 2  a 3 a § 44 ods. 5 písm. b) 
Ustanovenia sa legislatívne upravujú vzhľadom na to, že sa zaviedla povinnosť podať daňové priznanie aj  tým daňovníkom, ktorí poberajú v zdaňovacom období príjmy od viacerých platiteľov dane (bez skúmania skutočnosti, či za sebou alebo súčasne).

K bodu 84 - §  44 ods. 6 
Ustanovenie sa spresňuje v súvislosti s úhradami príspevkov na doplnkové dôchodkové poistenie a s povinnosťou podať daňové priznanie, ak mal daňovník v priebehu zdaňovacieho obdobia dvoch alebo viacerých platiteľov dane.

K bodu 85 - § 44 ods. 8 
 Ustanovenie sa legislatívne spresňuje z dôvodu, že zamestnávateľ sa môže pri úhradách nedoplatku dane z ročného zúčtovania so zamestnancom dohodnúť na splátkovom kalendári, podľa ktorého môže tento nedoplatok dane postupne zrážať.

K bodom 86 a 87 - § 44 ods. 9 
Ustanovenie odseku 9 sa po úprave § 44 ods. 1, ktorým sa daňovníkovi ukladá povinnosť podať daňové priznanie, ak nepožiada o ročné zúčtovanie, stáva bezpredmetným. V novooznačenom odseku 9 ide o nevyhnutnú legislatívnu úpravu.

K bodu 88 - §  45 ods. 4
Úpravou ustanovenia sa ukladá povinnosť platiteľovi dane vystaviť pre daňovníka doklady o vyplatenej mzde a zrazených preddavkoch na daň  bez toho, aby o to požiadal.

K bodu 89 - §  48 
Nové znenie ustanovenia podrobne upravuje, akým spôsobom sa bude realizovať vyhlásenie daňovníka – fyzickej osoby, podľa ktorého správca dane poukáže sumu zodpovedajúcu 1 % dane zaplatenej daňovníkom (ďalej len „podiel zaplatenej dane“), ktoré nie je nižšie ako 20 Sk, v prospech daňovníkom určenej právnickej osoby (ďalej len „prijímateľ"). V súlade s odsekom 3 sa zaplatená daň poskytuje príjimateľovi, ktorým je právnická osoba vymedzená v tomto odseku, pričom predmetom jej činnosti v prevažnej miere sú činnosti  v odseku 4.
Prijímateľ, ktorému bude možné podiel zaplatenej dane poukázať, bude uvedený v zozname prijímateľov, ktorý každoročne do 15. januára bude na tento účel  zverejňovať Komora notárov. Do tohto zoznamu bude prijímateľ zapísaný až po preukázaní ustanovených podmienok notárovi. Splnenie podmienok na to, aby prijímateľ mohol byť zapísaný v zozname prijímateľov, bude v čase od 1. septembra do 15. decembra každoročne overovať notár, ktorý po overení týchto skutočností oznámi Komore notárov potrebné údaje o prijímateľovi. 
Správca dane poukáže podiel zaplatenej dane prijímateľovi uvedenému v zozname prijímateľov, ak daňovník, ktorý predložil vyhlásenie ako aj prijímateľ, nemá daňový nedoplatok.
V odseku 8 sa ustanovuje, v ktorých prípadoch nárok na zaplatenie podielu dane prijímateľovi zaniká.   
Podľa odseku 9 tohto ustanovenia sa suma poukázaná prijímateľovi nebude upravovať, ak daňovník podá dodatočné priznanie na inú daňovú povinnosť alebo správca dane zistí, že daňová povinnosť daňovníka je iná, ako bola uvedená v daňovom priznaní. V prípade, ak sa zistí, že  daňová povinnosť, z ktorej bolo vypočítané a odvedené 1 % dane je nižšia, správca dane zníži daňovníkovi o sumu, ktorá predstavuje rozdiel medzi sumou poukázanou prijímateľovi a sumou vypočítanou z nižšej daňovej povinnosti preplatok na dani.
Ak prijímateľ nepoužije v ustanovenej lehote poukázanú sumu na činnosti, ktoré sú uvedené v odseku 4, vzťahujú sa na neho ustanovenia o porušení rozpočtovej disciplíny podľa zákona o rozpočtových pravidlách.
Po uplynutí zdaňovacieho obdobia, v ktorom bol správcom dane poukázaný podiel zaplatenej dane určeným  prijímateľom,  Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky do 31. januára zverejní prehľady, v ktorých uvedie prijímateľov, ktorým bol podiel zaplatenej dane poukázaný a výšku poukázanej sumy.

K bodu 90  a 91  -§ 49 ods. 3 a § 49 ods.7
Ide o spresnenie vzhľadom na platný zákon. 

K bodu 92   - § 50 ods. 3
Zákon jednoznačne určuje prípady, kedy daňovník neplatí preddavky. 

K bodu 93   - § 50 ods. 12
Postup pri preddavkovo platenej dani je rovnaký, ak v prípade platenia dane vyplývajúcej priamo z výpočtu podľa daňového priznania.

K bodu 94  -   § 52 ods. 1
V súlade s ustanovením § 178 ods. 6 Obchodného zákonníka, je dividenda splatná najneskôr do 60 dní od rozhodujúceho dňa, pričom tento deň nemôže byť určený neskôr, ako lehota 30 dní od konania valného zhromaždenia. Tento najneskorší deň je aj  konečným dňom k počítaniu termínu pre odvod zrážkovej dane podľa § 52 zákona.
Doplnené ustanovenie § 52 ods.1 ďalej len zjednoznačňuje spôsob zdanenia nerozdelených ziskov a rovnako zamedzuje daňovým únikom pri znižovaniu základného imania z nezdaňovaných prostriedkov.

K bodu 95 - § 53 ods. 3
Preddavok na zabezpečenie dane je vykonávaný najviac do výšky platnej sadzby dane 
z príjmov právnických osôb.

K bodu 96   - § 53 ods. 5
Zabezpečenie platenia preddavkov sa priamo zo zákona  nepoužije na prípady, ak sú daňovníkom  platené preddavky priamo podľa ustanovenia  § 40 a  50 (išlo  by  o duplicitu v platení preddavkov).    

K bodu 97  - § 55 ods. 8
Vzhľadom na skutočnosť, že ustanovenie splnomocňujúce ministerstvo ustanoviť úrok sa jednotne uvádza v splnomocňovacích ustanoveniach § 57 odsek 2,  vynecháva sa odsek 8. Zároveň sa predmetný text v § 57 ods. 2 za účelom zákonnej istoty maximálnej výšky úroku dopĺňa tak, aby výška úroku nepresiahla 140 % diskontnej sadzby NBS.

K bodu 98  -   § 57 ods. 2
Oblasť príjmov zo zahraničia i plynúcich do zahraničia, nadnárodných a medzinárodných spoločností nadobúda neustále väčšiu váhu v  bilancii príjmov a výdavkov. Táto oblasť vyžaduje jednotný spôsob uplatňovania dohôd i jednotnú metodiku na celom území SR (kompetencie v tejto oblasti do konca roka 1992 boli na FMF - § 54 zákona č. 194/1988 Zb. o pôsobnosti federálnych ústredných orgánov štátnej správy, po 1. januára 1993 už však priamo neboli upravené). Za účelom právnej istoty a rozsiahlosti daňovej problematiky je MF SR rovnako splnomocnené na vydanie podrobnejších ustanovení avšak formou všeobecne  záväzného právneho predpisu (obdobný postup na základe splnomocnenia v daňovom zákone  je  napr. v zákone o daniach z príjmov č. 586/19992 Sb. v znení neskorších predpisov  uplatňovanom v ČR upravený v § 39). 
 
K bodu 99  -   § 58b ods. 8
Za účelom právnej istoty, zosúladenie podmienok s ustanoveniami zákona o štátnej pomoci  bude uplatňované na daňovníkov vzniknutých po 1. januári  2003. Daňovníci, ktorí vznikli do uvedeného obdobia,  ktorí predpokladali rovnako využiť podmienky úľavy na dani alebo daňového úveru podľa podmienok uvedených v čase ich vzniku, budú pokračovať v čerpaní daňového úveru podľa podmienok, ktoré im boli známe v čase ich rozhodovania o teritórii výške ich investície. Iný postup t.j. určenie platnosti podmienok (aj pre daňovníkov, ktorí už začali uplatňovať oslobodenie, resp. ktorí vznikli pred termínom úpravy § 35a) by znamenal zavedenie určite daňovej retroaktivity, a to aj vzhľadom na znenie § 58 ods. 2 zákona o daniach z príjmov, ktorý pri zmene daňových predpisov zaisťuje pokračovanie v už uplatnených  oslobodení, resp. úľav na dani pri zachovaní podmienok, za ktorých tieto boli poskytnuté pred zrušením predpisu, resp. jeho zmenou.  

K bodu 100 - § 58c
	V nadväznosti na úpravy znenia zákona prechodné ustanovenia riešia spôsob zdanenia niektorých príjmov po nadobudnutí účinnosti zákona, ktorých spôsob zdanenia bez jednoznačnej uvedenej úpravy by nebol legislatívne jednoznačný.  	

Čl. II

K bodu 1:
V súvislosti s Ministerstvom financií SR pripravovanou novelou zákona č. 366/1999 Z. z. o dani z príjmov v znení neskorších predpisov, podľa ktorej by mala Notárska komora SR viesť register právnických osôb oprávnených prijímať 1% zaplatenej dane z príjmov, je potrebné Notársky poriadok doplniť o ustanovenia upravujúce vedenie Centrálneho informačného systému Notárskou komorou SR. V rámci Centrálneho informačného systému sa predpokladá prepojenie všetkých notárskych úradov s centrom (Notárskou komorou SR), pričom toto prepojenie bude vybudované na technickej infraštruktúre na báze internetových technológií. Táto infraštruktúra bude slúžiť ako podklad pre vybudovanie notárskych centrálnych registrov, v tomto prípade registra určených právnických osôb, pričom ako ďalšie registre by mali byť vybudované centrálny register závetov a centrálny register záložných práv k hnuteľným veciam. Výkon štátneho dohľadu ministra nad komorou bude spočívať najmä v tom, že ak Notárska komora prestane vykonávať pôsobnosť v oblasti Centrálneho informačného systému a vo vedení centrálnych notárskych registrov bude minister spravodlivosti SR oprávnený prebrať kontrolu nad všetkými informáciami a dátami obsiahnutými v nich tak, aby mohol v krátkom čase obnoviť funkčnosť centrálnych registrov. 

K bodu 2:
Podľa navrhovaného § 29 ods. 4 patrí Notárskej komore SR za prístup do Centrálneho informačného systému odmena a náhrada hotových výdavkov. Preto je potrebné doplniť medzi pôsobnosti Konferencie notárov ako najvyššieho orgánu Notárskej komory SR, ktorí tvoria notári zapísaní do zoznamu notárov, aj schvaľovať sadzobník odmien a náhrad hotových výdavkov za prístup do Centrálneho informačného systému.

K bodu 3:
Ustanovenie § 73a je všeobecné úvodné ustanovenie k jednotlivým notárskym centrálnym registrom, ktoré nadväzuje na navrhovanú úpravu § 29 ods. 4 Notárskeho poriadku, rozširujúcu pôsobnosť Notárskej komory SR aj na vedenie Centrálneho informačného systému. V § 48 navrhovanej novely zákona č. 366/1999 Z. z. o dani z príjmov budú určené právnické osoby (napr. nadácie, neziskové organizácie poskytujúce všeobecne prospešné služby, neinvestičné fondy), ktoré môžu byť príjemcom 1% dane a tieto budú registrované v registri vedenom zo zákona Notárskou komorou SR. Potreba vedenia tohto registra vychádza z jednoznačnej požiadavky ochrany inštitútu 1% dane. Ktoré údaje bude notár povinný preveriť pred zápisom do tohto registra určí novela zákona o dani z príjmov. Po vykonaní registrácie notár vydá žiadateľovi notársku zápisnicu podľa § 64 Notárskeho poriadku. 
 
Čl. III

Tento zákon  nadobúda účinnosť 1. novembra 2001 s výnimkou čl. I bodov 1 až 3, 5 až 88, 90 až 100, ktoré nadobúdajú účinnosť 1. januára 2002.